Ухвала
 
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 212/6885/16-ц
провадження № 61-28050св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Петрова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Ткачука О. С.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Криворізька міська рада,
 
розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Криворізька міська рада, про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації, вилучення державного акта,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Криворізька міська рада, про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації, вилучення державного акта.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №067381, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Криворізької міської ради № 1083 від 20 серпня 2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 18368 від 29 січня 2004 року. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:04:161:0001. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з   ОСОБА_2 на користь    ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 102,40 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 травня 2017 року залишено без задоволення заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.
Додатковою постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017  року змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено ці витрати з 1 102,40 грн до 551,21 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
У травні 2018 року  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 рокузалишено без задоволення.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року в нескасованій частині та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року залишено без змін.
Касаційну скаргу  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на додаткову постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року задоволено частково.
Додаткову постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року змінено.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2017 року змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено ці витрати з 1 102,40 грн до 551,21 грн, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
26 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у якій вказувала на те, що 13 січня 2021 року ГУ ДКСУ у Дніпропетровської області прийняло заявуОСОБА_1  і виконавчий лист для виконання, але через деякий час заяву направили за належністю до УДКСУ у Печерському районі м. Києва.
11 лютого 2021 року Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКСУ у м. Києві) теж направив заяву за належністю до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області (далі - ГУ ДКСУ у Дніпропетровської області) мотивуючи тим, що кошти в сумі 551,21 грн згідно квитанції від 15 грудня 2016 року № 09851775 перераховані на рахунок №  НОМЕР_1 відкритий на ім`я УДКСУ у Жовтневому районі м. Кривий Ріг, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області.
ГУ ДКСУ у Дніпропетровської області повернуло ОСОБА_1 виконавчий лист без виконання з метою звернення до суду, оскільки встановили, що надісланий виконавчий документ не передбачає такого заходу виконання рішення суду як стягнення коштів, у Державної казначейської служби України та її територіальних органів відсутні повноваження щодо здійснення безспірного списання коштів відповідно до порядку.
Тобто Верховний Суд вирішив питання про право, та не визначив способу виконання постанови від 25 травня 2020 року в частині судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави, що привело до не виконання постанови. На даний час судовий збір  ОСОБА_1 не відшкодовано.
У зв`язку з викладеним просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області на користь  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,21 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Верховний Суд установив, що при зміні рішення в частині розподілу судових витрат у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в резолютивній частині допущено описку, а саме: замість «які підлягають компенсуванню за рахунок держави» помилково зазначено: «які підлягають відшкодуванню за рахунок держави».
З огляду на викладене, зазначена описка підлягає виправленню.
Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Виправити описку в резолютивній частині постанови Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, а саме замість: «які підлягають відшкодуванню за рахунок держави» правильним вважати: «які підлягають компенсуванню за рахунок держави».
Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
   
Головуючий                                                                                               Є. В. Петров
 
Судді                                                                                                            А. І. Грушицький
 
А. А. Калараш
 
С. Ю. Мартєв
 
О. С. Ткачук