УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

10 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 520/12277/19
адміністративне провадження № К/9901/21046/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року (суддя       Білова О.В.) та
постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (колегія у складі суддів Катунова В.В., Чалого І.С., Ральченка І.М.)
у справі № 520/12277/19
за позовом ОСОБА_1 
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (далі - Управління ВД ФСС України в Харківській області; відповідач), в якій просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати страхових виплат за період з 01.08.2017 до 31.03.2018;
- скасувати постанову Управління ВД ФСС України в Харківській області від 31.07.2017                                            № 2012/24585/3287/20 «Про припинення щомісячної страхової виплати»;
- зобов`язати Управління ВД ФСС України в Харківській області нарахувати та виплатити страхові виплати за період з 01.08.2017 до 31.03.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021, позов задоволено частково;
- визнано протиправною та скасовано постанову Управління ВД ФСС України в Харківській області від 31.07.2017 № 2012/24585/3287/20 «Про припинення щомісячної страхової виплати»;
- зобов`язано Управління ВД ФСС України в Харківській області в особі Харківського міського відділення нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період з 01.08.2017 до 31.03.2018.

04.06.2021 Управління ВД ФСС України в Харківській області подало касаційну скаргу, що 07.06.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій при вирішення спору не застосували ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Закон України від 20.10.2014 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»; п. 2 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20; п. 3 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Строк, з якого позивач міг оскаржити дії Фонду слід обчислювати з 01.09.2017; на дату подання позовної заяви ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду та не надав докази поважності причин пропуску строку. У відповідача не обліковується заборгованість зі страхових виплат. Також покликається на те, що судові справи за позовами внутрішньо переміщених осіб мають значний суспільний інтерес та мають виняткове значення для відповідача; за відсутності затвердженого Кабінетом Міністрів України окремого порядку для проведення виплат внутрішньо переміщеним особам за минулий час їх перебування на тимчасово окупованій території право на касаційне оскарження має бути забезпечено для всіх осіб; обмеження права Фонду на касаційне оскарження не сприяє суспільній позиції законності.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження. 
У порушення зазначених вимог процесуального законодавства, Управління ВД ФСС України в Харківській області не зазначає у касаційній скарзі жодної з визначених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав для касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції і відповідних обґрунтувань, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України. 

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на наведене, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути, що не позбавляє відповідача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.

Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 520/12277/19 повернути скаржнику.
2.          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3.          Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя доповідач                                                                                          В.М. Кравчук