ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5450/21 Справа № 204/6150/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого- судді Демченко Е.Л. 
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерство юстиції України, про зміну способу виконання судового рішення у цивільній справі №204/6150/18 за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства “БАНК ФОРУМ” про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - 

в с т а н о в и л а:

       У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення, мотивуючи тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року частково задоволено його позов до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про порушення трудового права та нездійснення розрахунку, стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на його користь середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 32 763,39 грн., який визначено без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів, а також грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі скасовано та постановлено в цій частині нове, яким позов ОСОБА_1 до ПАТ “Банк Форум” про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено, стягнуто з ПАТ "Банк Форум" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 23 березня 2018 року по 10 жовтня 2018 року включно в розмірі 44 765,82 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині рішення залишено без змін.
       Вказане рішення набрало законної сили, разом із тим на теперішній час не виконано, оскільки відповідач в добровільному порядку виконувати його відмовився, виконавче провадження з примусового виконання рішення закрито. 
       04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ “БАНК ФОРУМ”, як юридичної особи, що свідчить про завершення ліквідації банку, тобто банк є ліквідованим. 
       Зазначає, що згідно Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” з початку проведення процедури ліквідації ПАТ “БАНК ФОРУМ” всі права та обов`язки власників банку перейшли до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який самостійно приймав рішення щодо управління діяльністю банку, управління активами банку та виконання зобов`язань банку, в той же час Фондом до теперішнього часу не виконано рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року.
       Таким чином, посилаючись на те, що виконання судового рішення у спосіб, визначений судом раніше, є утрудненим, а також практику Верховного Суду, Конституційного суду та Європейського суду з прав людини щодо остаточності судового рішення та позитивного обов`язку держави забезпечити його виконання, просив змінити спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська по справі №204/6150/18 та стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 44 765,82 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції з відповідною заявою ним було правильно обрано спосіб захисту, який не змінює предмету спору, а змінює лише структурний підрозділ з якого підлягає стягнення, зокрема з ПАТ “БАНК ФОРУМ” на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який згідно Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” (далі - Закон) під час тимчасової адміністрації має повне і виняткове право управляти банком (п.5 ст.34), з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення набуває всі повноваження органів управління банком та органів контролю (п.1 ст.36), має право приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю (п. 9 ст. 37).
       Вважає, що в силу вимог пункту 2 статті 46 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є єдиним керуючим органом банку, в той час як ПАТ “БАНК ФОРУМ” є структурним його підрозділом, а тому має безпосереднє відношення до порушення права позивача на виконання судового рішення.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №757/75149/17-ц встановлено, що ліквідатор (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або його уповноважена особа) з дня свого призначення отримав можливість самостійного прийняття рішень щодо використання майнових активів банку та законодавчо закріплені повноваження ліквідатора прирівняні до обов`язків, які виконує власник, та прав, наданих власнику банку.
       Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб по справі не скористався. 
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.
       Зважаючи на те, що дана справа відноситься до категорії справ, що виникають з трудових відносин, розгляд апеляційної скарги у даній справі слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення, виходив з того, що вказаний у заяві позивача спосіб виконання рішення, який він просив встановити, фактично змінює рішення суду по суті, оскільки призводить до зміни способу захисту, передбаченого ст.16 ЦК України, який не був предметом розгляду у суді, а також відсутності доказів правонаступництва Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у правовідносинах з виконання судового рішення у справі №204/6158/18.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
       Судом першої інстанції, а також матеріалами цивільної справи встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про порушення трудового права та не здійснення розрахунку, стягнуто з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на його користь середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 32 763,39 грн., який визначено без утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів, а також грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн., в іншій частині відмовлено (т.1 а.с.125-128).
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1  задоволено, стягнуто з ПВТ "Банк Форум" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 23 березня 2018 року по 10 жовтня 2018 року включно в розмірі 44 765,82 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року залишено без змін (т.1 а.с.243-251).
       22 травня 2019 року з метою примусового виконання рішення суду був виданий виконавчий лист (т.1 а.с.256).
       На момент ухвалення рішення Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року та прийняття постанови Дніпровським апеляційним судом від 21 березня 2019 року в справі №204/6150/18, які набрали законної сили, повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Форум" здійснювалися Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноважених осіб.
       Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 липня 2019 року ПАТ «Банк Форум» припинено без правонаступництва (т.2 а.с.15-17).
       З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за вих.№3193/2-18 від 24 листопада 2020 року встановлено, що на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з 05 червня 2019 року по 10 червня 2019 року перебувало виконавче провадження №59270715 з примусового виконання виконавчого листа Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2019 року №204/6150/18 про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 45 765,82 грн. Керуючись п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 10 червня 2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника (т.2 а.с.225). 
       Крім того, встановлено, що у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звертався до суду з заявою, в якій просив замінити у виконавчому провадженні з виконання рішення суду по справі № 204/6150/18 про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на його користь середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду в розмірі 44 765,82 грн., сторону відповідача (боржника) ПАТ «Банк Форум» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. 
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишена без змін, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №204/6150/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено (т.2 а.с.31-32, 205-210).
       Переглядаючи 02 червня 2020 року ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року Дніпровським апеляційним судом вказано, що заявником ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в силу закону чи з інших правових підстав є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "Банк Форум" як юридичної особи.
       Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.
       Згідно із ч.3 ст.32 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. 
       Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
       Згідно ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
       Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.
       Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.
       При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.
       Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
       Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про зміну способу виконання судового рішення ОСОБА_1 просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 44 765,82 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., посилаючись на те, що оскільки з початку проведення процедури ліквідації ПАТ “БАНК ФОРУМ” всі права та обов`язку власників банку перейшли до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який самостійно приймав рішення щодо управління діяльністю банку, управління активами банку та самостійно приймав рішення щодо виконання зобов`язань банку, в той же час Фондом досі так і не виконано рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року.
       З вказаними доводами ОСОБА_1 колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне:
       Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.
       Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
       Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
       Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
       Статтею 36 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
       Зокрема, згідно з пунктами 1,2 частини п`ятої цієї статті, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).
       Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
       Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
       Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.
       Частинами третьої, четвертою статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
       У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.
       Враховуючи, що 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «БАНК ФОРУМ» як юридичної особи, то ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.
       Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора також є припиненими з 04 липня 2019 року, що унеможливлює виплату будь-яких грошових сум вказаним Фондом, як ліквідатором зазначеного банку.
       Враховуючи наведене, оскільки юридичну особу ПАТ «БАНК ФОРУМ» ліквідовано, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб лише здійснював владні повноваження щодо ведення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку та виплати відшкодування за вкладами в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то і відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.
       При цьому, суд зазначає, що заява позивача про зміну способу виконання рішення суду за своєю суттю зводиться до заміни боржника у зобов`язання, відносно чого вже вирішене судом питання про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони, та яке залишено в силі постановою Дніпровського апеляційного суду.
       Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення.
       Оскаржувана ухвала як така, що відповідає вимогам закону підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року  залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 02 червня 2021 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

        Судді:                                                 Куценко Т.Р. 

Макаров М.О.