Справа № 346/3068/19 
Провадження № 22-ц/4808/690/21 
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого  Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)
суддів:           Бойчука І.В., Девляшевського В.А.
секретаря          Єлісевич О.М.
з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката Семківа М.Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ПАТ «Страхова група ТАС» в особі західної регіональної дирекції про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 , представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Пилипчака Івана Михайловича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Веселова В. М.в м.Коломиї, повний текст якого складено 03 липня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі західної регіональної дирекції ( далі ПАТ «Страхова група ТАС») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину.
Позовні вимоги з врахуванням уточнених позовних вимог, мотивовані тим, що 09 вересня 2012 року приблизно о 20 годині 00 хв водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався прямою ділянкою автодороги Н-10 Стрий-Чернівці, що між с. Старі Кривотули Тисменицького району Івано-Франківської області порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 загинув. На день ДТП автомобіль ОСОБА_5 «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «Страхова група ТАС» згідно Договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АВ2893006 від 23.03.2012 року на суму 50 000 грн, без врахування франшизи у сумі 550 грн. Таким чином, сума відшкодування страхувальником становить 49 500 грн. Внаслідок вчинення ОСОБА_2 злочину їй було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода складається з витрат понесених внаслідок смерті чоловіка та знищення автомобіля, який належав їм на праві приватної власності, розмір якої складає : 600 грн. за проведення експертизи, 4300 грн.ритуальні послуги, 50434 грн. шкода заподіяна майну-знищення автомобіля та 8000 грн. витрати пов`язані зі встановленням пам`ятника, всього в загальній сумі 63334 грн. Крім того, їй завдана моральна шкода. Внаслідок смерті чоловіка, вона стала одинокою матір`ю, на вихованні якої залишилось двоє неповнолітніх дітей. Смерть чоловіка призвела до сильних душевних страждань та переживань. Моральні страждання тривають і по даний час, тому розмір моральної шкоди повинен становити не менше 200 000 грн. Просить стягнути на її користь в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на її користь 13 884 грн матеріальної шкоди та по 100 000 грн моральної шкоди, 10 000 грн витрат на правову допомогу та з ПАТ «Страхова група ТАС» - 49450 грн.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ПАТ «Страхова група ТАС» в особі західної регіональної дирекції про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Івано-Франківської міської ради матеріальну шкоду в розмірі 13884 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок завданої злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року судовий збір в сумі 768 грн.40 коп. на користь держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: 31211256026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 10 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 13884 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок завданої злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 Івано-Франківської міської ради судові витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 10 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. грн. на користь держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: 31211256026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 ради страхову виплату в сумі 49 450 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 13884 грн, 200 000 грн моральної шкоди, судові витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 10 000 грн та судовий збір з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що наявність у нього довіреності від 31 січня 2011 року від ОСОБА_6 власниці автомобіля «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 на строк дії три роки не підтверджує його право власності на вказаний автомобіль, тому він не може нести цивільну відповідальність за шкоду в ДТП, заподіяною іншою особою. Крім того, відшкодування шкоди в солідарному порядку можливо тільки у разі неподільності предмета зобов`язання. 
В апеляційній скарзі представника з ПАТ «Страхова група ТАС» Пилипчака І. М. ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з апелянта на користь ОСОБА_3 49 450 грн страхового відшкодування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу не відома, оскільки оцінка ринкової вартості автомобіля не проводилась. Визначити розмір страхового відшкодування неможливо. Таким чином, стягнення страхової виплати в сумі 49 450 грн є передчасним. Вказує, що ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування не зверталась, така заява не міститься в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_3 пропущено річний строк звернення з заявою про страхову виплату, який є присічний і поновленню не підлягає. Досудове звернення до страховика з такою заявою не було.
28 квітня 2021 року ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, який нею не підписано, а тому не приймається апеляційним судом відповідно до ст. 360 ЦПК України. 
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав, просить задовольнити подану ним скаргу.
Представник ОСОБА_3 заперечив доводи апеляційних скарг, вважає рішення суду законим та обгрунтваним.
Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 Приватне акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 12 травня 2021 року подала заяву про розгляд справи без їх участі.
Приватне акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у встановленому законом порядку повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. 
Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення судової повістки не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та відмову у задоволенні апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Пилипчак І. М. з таких підстав.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд  першої інстанції  виходив з того, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 є доведена вироком Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року. ОСОБА_4 є власником автомобіля, яким керував обвинувачений і правомірно притягнутий позивачкою в якості співвідповідача, як власник джерела небезпеки. Своїми діями обвинувачений наніс матеріальну та моральну шкоду позивачці. Відповідно суд вважає, що моральна шкода підлягає до частково задоволення. Крім того, підлягає стягненню підтверджена нанесена матеріальна шкода. Позивачкою було сплачено 4300 грн. за ритуальні послуги, вартість знищеного автомобіля становить 50434 грн., 8000 грн. витрачено на встановлення пам`ятника. Крім цього, позивачкою витрачено 600 грн. за складання експертного висновку,та вартість правової допомоги,яка становить 10 000 грн. Щодо позовних вимог до страхової компанії «Страхова група «ТАС», то суд приходить до наступних висновків. Автомобіль, яким керував чоловік позивачки був застрахований Полісом №АВ/2893006 від 23.03.2012 року і цього факту не заперечує страхувальник. Позивачка звернулась до страхувальника з листом про відшкодування страхового випадку в серпні 2016 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що страхувальник, який вказує, що позивачка не зверталась у встановлені строки до страхувальника про виплату їй страхового відшкодування не відповідають дійсності, тому стягнув із страхової компанії на користь ОСОБА_3 в межах ліміту страхове відшкодування у розмірі 49 450 грн. 
Рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується, а тому не переглядається.
Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Відповідно до частини першої  статті 352  ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України  визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2012 року приблизно о 20 годині 00 хв водій автомобіля ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись прямою ділянкою автодороги Н-10 Стрий-Чернівці, що між с. Старі Кривотули Тисменицького району та смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, в напрямку смт. Отинія здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП ОСОБА_5 загинув.
Вироком Коломийського міськрайонного суду від 22 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. У відповідності до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 63334 грн. майнової шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. 
У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4 та АТ «СГ`ТАС» в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди відмовлено (а. с. 53-61).
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 286 КК України в частині вирішення цивільного позову потерпілої скасовано та направлено кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в цей же суд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін (а. с. 62-66).
Згідно висновку №153 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 23.05.2013 року (а.с.6), вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 належного позивачу становить 50436 грн (а.с.14).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Встановлено, що на момент вчинення ДТП автомобіль ОСОБА_5 «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «Страхова група ТАС» згідно Договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АВ2893006 від 23.03.2012 року на суму 50 000 грн (а.с.46 т.1)
Ухвалюючи рішення про стягнення з ПАТ «Страхова група ТАС» на користь ОСОБА_3 страхову виплату в сумі 49 450 грн, судом першої інстанції вірно взято для розрахунку матеріальної шкоди, завданої позивачу, за основу висновок №153 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 23.05.2013 року, оскільки він є повним і об`єктивним доказом з точки зору економічної обґрунтованості ремонту автомобіля та узгоджується з матеріалами справи. З урахуванням вини ОСОБА_2 та вартості автомобіля до ДТП судом обчислено розмір шкоди в сумі 49 450 грн, що знаходиться у межах ліміту відповідальності, передбаченого страховим полісом, а тому підлягає стягненню виключно зі страховика.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Страхова група ТАС» Пилипчака Івана Михайловича про відсутність підстав для відшкодування страхової виплати, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Також суд відхиляє доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Страхова група ТАС», що ОСОБА_3 пропущено річний строк звернення з заявою про страхову виплату, який є присічний і поновленню не підлягає, так як для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до ПАТ «Страхова група ТАС» про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до ПАТ «Страхова група ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковою умовою.
Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 19 червня 2019 року у справа N 465/4621/16-к, які відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції, чинній з 15.12.2017) є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Щодо стягнення з ОСОБА_4 солідарно матеріальну та моральну шкоду слід виходити з наступного.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або, громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 674/1666/14-ц (провадження № 61-6468зпв18) вказано, що «зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою».
У частині четвертій статті 1187 ЦК України передбачено, що якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Результат аналізу частини четвертої статті 1187 ЦК України дає можливість стверджувати, що умовою застосування частини четвертої статті 1187 ЦК України є заволодіння транспортним засобом внаслідок протиправних дій іншої особи (осіб), тобто поза волею його власника (володільця).
ОСОБА_2 на законних підставах керував автомобілем марки «FIAT Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не керував автомобілем у момент ДТП і водій не перебував з ним у трудових правовідносинах. Водночас ОСОБА_4 не є винуватцем ДТП і відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України не повинен відповідати за шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення іншою особою.
Отже, оскільки внаслідок порушень ПДР України ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вина відповідача ОСОБА_4 у спричиненні матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_3 не доведена, тому .відстуні підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду.
Враховуючи наведене, рішення суду в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 13884 грн, в рахунок завданої злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн, судові витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 10 000 грн та стягнення солідарно з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. грн. на користь держави слід скасувати та відмовити позивачу в цій частині позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судових збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Таким чином, ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судових збір».
Згідно з частиною сьомою статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_4 сплачено судовий збір в розмірі 1152 грн, тому у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги підлягають компенсації за рахунок держави.
Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити. Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Пилипчака Івана Михайловича залишити без задоволення. 
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі - 13884 грн, в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди в розмірі - 200 000 грн, судові витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі - 10 000 грн та стягнення солідарно з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 768 грн 40 коп. грн. на користь держави скасувати.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріально шкоди, витрат на правову допомогу та стягнення судових витрат за недоведеністю позовних вимог.
Компенсувати ОСОБА_4 1152 ( одну тисячу сто п`ятдесят дві ) грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст складено 24 травня 2021 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк 
І.В.Бойчук
В.А.Девляшевський