ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 червня 2021 року           справа №360/526/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів  Компанієць І.Д.,  Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника позивача Шурхно К.А., розглянув  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    ОСОБА_1  на рішення  Луганського окружного  адміністративного суду від 29 березня 2021 р. (текст повного рішення складено 5 квітня 2021 у м. Сєвєродонецьку Луганської області) у справі  № 360/526/21 (головуючий І інстанції суддя Є.О. Кисельова)   за позовом    ОСОБА_1   до   Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області  про  визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

                                           ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач)  01.02.2021 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області   (далі – відповідач),  в якій просив:
- визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області у формі протоколу № 3 від 30.01.2020 щодо відмови  йому у призначенні житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг;
- зобов`язати  відповідача призначити житлову субсидію   для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 30.01.2020 (а.с. 1-2).
Рішенням Луганського  окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області від 30 січня 2020 року № 3 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області повторно розглянути питання щодо призначення житлової субсидії ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 30 січня 2020 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 110-113).  
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу,  в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у зобов`язанні відповідача призначити йому житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що він не маючи джерел для існування позбавлений можливості сплачувати житлово-комунальні послуги в зв`язку з тим, що не отримує субсидію від відповідача, з тієї ж підстави  не може повернути надмірно перераховану йому відповідачем суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою Міністерства охорони здоров`я серії 12 ААА за № 778365 (а.с. 8).
17.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, яку прийнято відповідачем 17.01.2020 за вхідним реєстраційним номером 7/7. Вказане підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції на вказаній заяві позивача (а.с. 34).
Протоколом УПСЗН Рубіжанської міськради Луганської області від 30.01.2020 № 3 ОСОБА_1 відмовлено в призначення житлової субсидії згідно підпунктів 5, 6 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 № 848  (а.с. 99).  
Рішення суду оскаржено в частині відмови  у зобов`язанні відповідача призначити позивачу житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг  
Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 № 848 (далі – Положення № 848) визначено механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема, комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 4 Положення № 848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Підпунктами 5, 6 пункту 14 Положення № 848  закріплено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ “Ощадбанк” (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі); громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення.
За правилами пункту 15 Положення № 848 за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпункті 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що опалювана площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 120 кв. метрів для квартири, 200 кв. метрів для індивідуального будинку, а також житлових приміщень, якими забезпечено за рахунок державного чи місцевого бюджету осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, які пересуваються на візках) і підпункті 7 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб  зниклих безвісти).
Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
З аналізу наведених пунктів слідує, що повноваження щодо прийняття рішення про призначення житлової субсидії є дискреційними повноваженнями та належать до виключної компетенції Комісії з питань призначення житлових субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та надання пільг.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про формальний підхід відповідача до вирішення питання за заявою позивача про призначення йому житлової субсидії  для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 
У рішеннях у справах Клас та інші проти Німеччини, Фадєєва проти Росії, Єрузалем проти Австрії Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету  Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Оскільки в силу унормування Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 № 848 повноваження щодо виконання рішення суду належать саме  Управлінню праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок  суду першої інстанції, що відповідач має виключну компетенцію у прийнятті рішення по вказаному питанню. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
За правилами  частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Частиною другою статті 9 КАС України встановлено: суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо виходу за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, шляхом зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області повторно розглянути питання щодо призначення житлової субсидії ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 30 січня 2020 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                                ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 р.     –  залишити без задоволення.  
Рішення   Луганського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 р.   у справі  № 360/526/21   - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення  виготовлено 3 червня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                                      Г.М. Міронова

Судді                                                                                                                 І.Д. Компанієць

                                                                                                                   Е.Г. Казначеєв