УХВАЛА
 
13 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 366/64/19
провадження № 61-5249ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2020 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі 
за позовом керівника Броварської місцевої прокуратури в інтересах держави 
в особі Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держземагентства у Київській області та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2019 року керівник Броварської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з управління зоною відчуження, ДСП «Північна Пуща» звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ГУ Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування наказу ГУ Держземагентства у Київській області та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
 
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 
2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 17 лютого 2021 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним 
та скасовано наказ ГУ Держземагентства у Київській області від 14 жовтня 
2013 року № КИ/3222050000:001/00007329 щодо відведення земельної ділянки 
у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, 
за межами населених пунктів Страхоліської сільської ради та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 
3222050000:01:001:0001 площею 2 га. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСП «Північна Пуща» земельну ділянку 
з кадастровим номером № 3222050000:01:001:0001, площею 2 га. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
29 березня 2021 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2020 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 24 лютого 2021 року. 
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 30 березня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 02 квітня 2021 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та надано строк для усунення недоліків скарги 
до 03 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання документа на підтвердження сплати судового збору.
 
У встановлений суддею строк ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, 
а саме - квитанцію про сплату судового збору від 26 квітня 2021 року № 899476 на суму 16 400,00 грн.
 
Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови отримано його представником лише 26 лютого 2021 року, що підтверджується відповідними доказами, а саме - електронним листом апеляційного суду про направлення копії оскаржуваного судового рішення.
 
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та зазначає що судами застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 26 травня 
2020 року у справі № 912/2385/18, від 02 лютого 2021 року у справі 
№ 908/125/18, від 09 грудня 2020 року у справі № 188/1196/19, від 15 грудня 2020 року у справі № 904/82/19, від 18 листопада 2020 року у справі 
№ 181/789/18-ц, від 06 серпня 2019 року у справі № 910/6144/18, 
від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 19 листопада 2019 року 
у справі № 911/3680/17, від 01 грудня 2020 року у справі № 915/1784/18. Також посилається на частину третю статті 411 ЦПК України.
 
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 
2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області 
від 04 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 17 лютого 2021 року.
 
Витребувати з Іванківського районного суду Київської області цивільну справу № 366/64/19 за позовом керівника Броварської місцевої прокуратури 
в інтересах держави в особі Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» 
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держземагентства у Київській області та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали, але 
не пізніше 13 червня 2021 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                          В. М. Коротун
 
                                                                                                          М. Є. Червинська