ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5733/20  Номер провадження 33/814/145/21	Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водій ТОВ ТК «Експрес Лайт», ідентифікаційний номер не встановлено, за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень та накладено адміністративні стягнення:
       -за ч.3 ст. 126 КУпАП – у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці,
-за ч.3 ст. 126 КУпАП – у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.
У порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3(три) місяці.        
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір  в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою 22.11.2020 о 10 год. 06. хв. та 23.11.2020 о 18 год. 50. хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом РУТА 25 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керував транспортним засобом будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом (ВП № 60509434 від 03.03.2020 року Шишацького районного ВДВС Полтавської області) чим порушив ст. 31 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
Вказує, що повістку про виклик до суду отримав вже після судового засідання з розгляду справи щодо нього, не був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, справу щодо нього розглянуто в його відсутність, чим порушено його право на захист.
Зазначає, що судом не враховано його пояснень, викладених у протоколах, відповідно до яких ОСОБА_1 не знав про виконавче провадження та вказав, що всі документи надасть у суді.
Також зазначає, що не знав про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки постанова про встановлення такого обмеження державним виконавцем йому не надсилалась. Про встановлення такого обмеження вперше дізнався від працівників поліції, які складали протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього, наступного ж дня звернувся до органів виконавчої служби та надав довідку про те, що працює на автомобілі РУТА 25, д.н.з. НОМЕР_2 .
На підставі вказаної довідки постановою старшого державного виконавця Шишацького відділу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Говорун А.С. від 25.11.2020 року тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами ОСОБА_1 було скасовано. Вказану постанову ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати суду у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його належного повідомлення та участі.
Звертає увагу на те, що працює водієм і отримувана ним заробітна плата є єдиним джерелом доходу, а обмеження у праві користування транспортними засобами позбавляє його основного законного джерела засобів для існування. 
Додає, що нещодавно в нього народилася дитина, яка має проблеми зі здоров`ям, а тому, якщо він не матиме можливості працювати, він не зможе належним чином забезпечити її усіма необхідними засобами для лікування та розвитку.
Отже, з вказаних підстав вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_2 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши  ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
       Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеня, передбачених ч.3 126 КУпАП, суд посилається на дані адмінпротоколу ДПР 18 № 191027 від 23.11.2020 року, ДПР 18 № 191028 від 23.11.2020 року, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП № 60509434 від 03.03.2020 року.
Вважаю висновки суду першої інстанції помилковими з таких підстав.
Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, пояснив, що не був повідомлений про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами, відповідно, постанову старшого державного виконавця Шишацького відділу державної виконавчої служби Говорун А.С. від 03.03.2020 року не отримував та про винесення вказаної постанови щодо нього обізнаний не був. 
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження Шишацького районного відділу державної виконавчої служби №60509434 щодо ОСОБА_1 , отримані на запит суду, надавши їм належну оцінку, вважаю, що пояснення ОСОБА_1 , а також доводи його апеляційної скарги щодо необізнаності про його тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами знаходять своє підтвердження та відповідають дійсності.
Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 03.03.2020 року старшим державни виконавцем Говорун А.С. було винесено постанову щодо ОСОБА_1 про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів. Постановлено надіслати вказане рішення сторонам виконавчого провадження для відома. Однак ні постанова, ні супровідний лист до неї не містять даних про її отримання ОСОБА_1 , будь-які відомості про поштове відправлення вказаної постанови відсутні. Окрім того, постанова державного виконавця направлялася ОСОБА_1 за адресою, за якою останній не проживає, а саме АДРЕСА_2 , тоді як ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 . 
Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 11.12.2020, після винесення постанови Київського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року, ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, та відповідно, отримав для ознайомлення копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП № 60509434 від 03.03.2020 року.
Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII від 23.04.2021 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, у тому числі, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, які надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Статтею 22 Закону передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Із вище викладеного вбачається, що суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, зобов`язаний перевірити як наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами, наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень, так і факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами, який судом першої інстанції встановлений не був та який не підтверджується наявними матеріалами справи та виконавчого провадження.
Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Таким чином суду не надано достовірних даних про наявність вини у будь-якій формі в діях особи, яка притягається до відповідальності, а отже і про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а постанова скасуванню із закриттям справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року скасувати, постановити нову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                        В.М. Герасименко