ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року	Львів	Справа № 260/187/21 пров. № А/857/8380/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Кухтея Р.В.,
                                                                                             Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Гаврилко С.Є.), ухвалене у порядку письмового провадження в м.Ужгороді 12 березня 2021 року у справі №260/187/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
19 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року позов задоволено.
Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816 (тисячу вісімсот шістнадцять гривень) грн.
Приймаючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом при прийнятті рішення 11.03.2021 не було вирішено питання про судові витрати, у даній справі. Оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року задоволено позов, то суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідності до вимог статті 139 КАС України, понесені заявником за подання позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що за відсутності підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на додаткове рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Відповідно до положень статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати, в тому числі судовий збір, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Ставки судового збору та порядок сплати визначено Законом України «Про судовий збір» відповідно до статті 4 якого ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до квитанції за № 63 від 18 січня 2021 року, позивачем при зверненні до Закарпатського окружного адміністративного суду сплачено судовий збір в сумі 908 грн та квитанції № 3 від 28 січня 2021 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн (а.с.30), який відповідає розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір» та відповідно до зазначених законодавчих положень підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань скаржника.
За таких обставин, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 241, 243, 252, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі №260/187/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук