ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/655/21  Номер провадження 33/814/290/21	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою  ОСОБА_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Постановою судді Васюта В.М., як суб`єкт господарювання (довірена особа ФОП ОСОБА_2 ) в розумінні ст. 55 Господарського Кодексу України, визнана винуватою в тому, що у магазині-кафетерії «Продукти» ФОП ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , 19 січня 2021 року о 15-50 год. під час перевірки, яка здійснювалась в.о. начальника відділу нагляду за дотриманням законодавства Полтавського управління ГУ у Полтавській області Асаул О.М. встановлено відсутність приладу для вимірювання температури тіла; відсутність ємності для збору ЗІЗ; деззасобу для проведення вологого прибирання виробничих приміщень та поверхонь магазину, що є порушенням абз.1 п.1, абз.4 п.8, абз.3 п.8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню, як ухвалену з порушенням норм чинного законодавства, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Зокрема вказує, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно визначено ОСОБА_1 суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, з огляду на те, що власником магазину є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . 
Долучена копія довіреності на її ім`я на представництво інтересів ФОП ОСОБА_2 не містить повноважень вчиняти дії, визначені Тимчасовими рекомендаціями щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину у магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні адвокат Голяніщев Д.Ю.  підтримав доводи викладені в  апеляційній скарзі в повному обсязі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В порядку ст. 14 цього Кодексу посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В порядку ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
В силу п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин- відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з наступного.
Протокол про адміністративне правопорушення було складено 19 січня 2021 року виконуючим обов`язки начальника відділу нагляду за дотриманням законодавства Полтавського управління ГУ у Полтавській області Асаул О.М.
В протоколі вказано, що під час проведення позапланової перевірки було встановлено довірену особу   ОСОБА_1 та виявлено порушення абз.1 п.1, абз.4 п.8, абз.3 п.8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, а саме відсутність деззасобів для проведення вологого прибирання виробничих приміщень та поверхонь магазину, відсутність приладу для вимірювання температури тіла, відсутність ємності для збору засобів індивідуального захисту, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції вказав на те, що вона є суб`єктом господарювання (довіреною особою), оскільки ФОП ОСОБА_2 , який здійснює господарську діяльність в зазначеному магазині-кафетерії уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси як фізичної особи-підприємця.
В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що згідно довіреності від 28.09.2020 р. ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_4 представляти його інтереси як фізичної особи-підприємця з питань звітності, оподаткування, сплати необхідних внесків, реєстрації трудових договорів, в банківських установах при відкриття рахунків, здачі платіжних документів, отримання готівкових коштів, а також представлення інтересів з питань пов`язаних зняттям ОСОБА_2 з реєстраційного обліку як ФОП.
Так, згідно ст. 244 ЦК України довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. 
Оскільки довіреність є одностороннім правочином, її чинність не залежить від згоди на її видачу представника.
Аналізуючи об`єм наданих ОСОБА_2 своїм повіреним, в тому числі ОСОБА_1 повноважень, необхідно дійти висновку, що довіреність не покладає на останніх як представників ФОП забезпечення під час роботи торгового закладу магазині-кафетерії «Продукти» дотримання санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та інших актів актами законодавства.
Частина 1 статті 44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачає адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП за недотримання організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими товарами на період карантину настає лише для суб`єктів господарювання.
Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до змісту законодавства України, зокрема ст. 65 Господарського кодексу України, посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.
Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.
Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.
З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що суб`єктом відповідальності адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП у контексті положень пп.4 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.
На думку апеляційного суду, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в.о. начальника відділу нагляду за дотриманням законодавства Полтавського управління ГУ у Полтавській області вищевказані вимоги закону не були дотримані, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 являється лише довіреною особою суб`єкта господарювання, із визначеним самим довірителем обсягом представницьких повноважень, що не є тотожним поняттю суб`єкта господарювання в розумінні диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Враховуючи, що вищевказаною довіреністю на ОСОБА_1 як представника не покладено проведення організаційно - протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими товарами на період карантину, для останньої відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності як для суб`єкта ч.1 ст. 44-3 КУпАП. 
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить висновку про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення достатніх та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 . Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.
Разом з цим, питання щодо належного суб`єкта у даному адміністративному правопорушенні не було вирішене судом першої інстанції.
З урахуванням наведеного, апеляційним судом приймаються до уваги доводи апеляційної скарги як обґрунтовані, оскільки матеріалами адміністративного провадження не доводиться те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, а у її діях вбачається наявність протиправності та вина у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.
Проте, суд першої інстанції не повно розглянув справу, не встановив всіх фактичних обставин, не надав зібраним доказам у справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Допущені порушення вимог закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП  за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Беручи до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України (в редакції Закону України від 17 березня 2020 року №530-IX, із змінами від 06.11.2020 р) 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.І. Обідіна