22-ц/804/1638/21 
                                                                                0519/7053/2012 
                                               
Головуючий у І інстанції Кулик С.В.  Єдиний унікальний номер 0519/7053/2012     
Номер провадження 22-ц/804/1638/21
Доповідач Барков В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 червня 2021 року  м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді  Баркова В.М.,
суддів   Биліни Т. І.,
    Ткаченко Т. Б.,
секретар   Сікора М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2021 року у справі за заявою акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про видачу дублікату виконавчого листа, та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року АТ «ПУМБ» звернулося до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2013 року з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 571 179 грн. 29 коп. У зв`язку з тим, що виконавчий лист було втрачено, просило суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення до виконання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2021 року заяву АТ «ПУМБ» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк на його пред`явлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви АТ «ПУМБ». В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 05 жовтня 2019 року, однак суд не звернув уваги на те, що банком не було надано жодних доказів поважності пропущеного строку.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «ПУМБ» зазначає, що апеляційна скарга безпідставна та нормативно необґрунтована, оскільки судом першої інстанції об`єктивно оцінені надані заявником докази поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Краснову І. О., яка просила скаргу задовольнити, пояснення представника АТ «ПУМБ» Маштакова С. А., який просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 375 ЦПК України). 
Задовольняючи заяву банка про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2013 року по справі № 2/0519/2913/2012 станом на теперішній час не виконано, сам виконавчий документ відсутній як у стягувача так і у виконавчої служби, а отже це свідчить про те, що його було втрачено і тому для захисту законних прав та інтересів стягувача заява підлягає задоволенню.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися.
Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Отже, для вирішення справи визначальними є саме факт його втрати та факт невиконання рішення суду і звернення до суду в межах трирічного строку виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).
За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року в справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року в справі № 1003/6035/12, на які посилається заявник у касаційній скарзі.
Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6572808 від 27 червня 2008 року та договором поруки № 6593431 від 27 червня 2008 року в загальному розмірі 571 179 грн. 27 коп.
Постановою державного виконавця Приморського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції від 23 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/0519/2913/2012 виданого 02 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості (а.с. 6).
З відповіді Приморського ВДВС на запит АТ «ПУМБ» від 22 лютого 2021 року № 39926685/2 вбачається, що постановою державного виконавця від 04 жовтня 2016 року виконавче провадження № 399926685 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0519/2913/2012 від 02 жовтня 2012 року закінчено  у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Крім того повідомлено, що більш детальну інформацію по виконавчому провадженню, надати неможливо, оскільки архів за 2012 рік було знищено (а.с. 8).
Як вбачається з витягу автоматизованої системи виконавчого провадження від 24 березня 2021 року, виконавче провадження  за № 2/0519/2913/2012 закінчено, виконавчий лист направлено за належністю до іншого відділу ДВС (а.с. 9).
Будь яких доказів, які б вказували на те, що АТ «ПУМБ» направлялась постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження суду не надано, що і вказує на невідповідність дій ДВС статті 31 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, враховуючи відсутність детальної інформації по виконавчому провадженню, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначене у відповіді Приморського ВДВС також свідчить про втрату виконавчого листа саме державною виконавчою службою.
На підставі наведеного, судова колегія дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції нормам процесуального права та передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 22 червня 2021 року.

Судді       В.М. Барков

Т. І. Биліна

Т. Б. Ткаченко