Ухвала
Іменем України 
11 травня 2021 року
м. Київ
справа № 204/8856/20
провадження № 51- 2349 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня               2021 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року, якою зазначену ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року задоволено заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року – без зміни.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 Кримінального процесуального кодексу України ухвала суду про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру, продовження, зміну, припинення застосування примусових заходів медичного характеру або відмова у цьому може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в  апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
До зазначеного переліку не віднесено ухвали суду першої інстанції про продовження застосування примусових заходів медичного характеру після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду, тобто кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості оскарження таких судових рішень у касаційному порядку.
Як видно з матеріалів провадження, рішення суду про продовження 
застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 прийнято в порядку глави 39 КПК України і переглянуто в апеляційному порядку. Отже, захисником ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 реалізовано право на перевірку законності прийнятого рішення судом вищої інстанції відповідно до вимог ст. 516 КПК та передбачене законом право на доступ до суду. 
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від        18 травня 2020 року (справа № 128/2811/17, провадження № 51-6135кмо18) зробила такий висновок: виходячи з вимог п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, частин 1, 2            ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції про продовження застосування примусових заходів медичного характеру після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за  необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3