ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/590/21  Номер провадження 33/814/402/21	Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року 	м. Полтава  	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., 
за участі: 
свідка – ОСОБА_1 
при секретарі – Ряднині І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2021 року,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2021 року ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто на користь держави 454 гривні 00 копійок судового збору.
Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 05 березня 2021 року о 02:22 год. у м. Миргород по вул. Спартаківській, 32 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_2 посилаючись на те, що вона є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок невірної оцінки та аналізу наданих до протоколу доказів, всупереч обставин встановлених судом.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що обставини справи, викладені у протоколі про правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки на момент зупинки поліцейським він не мав жодних ознак стану алкогольного сп`яніння і такі докази до матеріалів справи не долучені.
Вказував, що 05 березня 2021 року в нічний час доби він дійсно керував власним авто дотримуючись ПДР, проте перебував у хворобливому стані.
Зазначав, що після зупинки поліцейський ОСОБА_1 почав звинувачувати його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння на місці.
Залучивши двох свідків, поліцейський знову запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Результат тестування показав негативний результат, що можуть підтвердити свідки. Поліцейський проігнорував його вимогу зберегти результати тестування шляхом роздруківки такого результату і видачі йому її копії.
У подальшому без відповідного направлення, його незаконно було доставлено до приймального відділення Миргородської ЦРЛ.
Зазначав, що наданий поліцейськими і досліджений судом відеозапис, не підтверджує його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох понятих, тому доставляти його до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння законних підстав у поліцейських не було.
Крім того зазначав, що поліцейський періодично вимикав нагрудну відеокамеру з наміром звинуватити його у керуванні автомобілем в стані сп`яніння, чим порушував Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки відеозйомка з використанням портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів працівниками поліції ведеться безперервно.
До матеріалів справи приєднані оптичні носії з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксовані обставини події 05 березня 2021 року, вони не є безперервними, а тому не можуть бути належними і допустимими доказами.
Також зазначав, що у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і є визначальною правовою підставою для прийняття рішення про відсутність у його діях відповідного складу адміністративного правопорушення та закриття справи.
Вказував, що перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння він застосовував спрей для ротової порожнини «Ангілекс-здоров`я», призначений йому сімейним лікарем.
При його огляді на стан алкогольного сп`яніння лікар надала продути газоаналізатор, на який нею у його присутність не встановлювався мундштук, а вже був встановленим на приладі. А сам газоаналізатор «Алкофор 307», не відповідає вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки затвердженого Постановою КМУ від 13 січня 2016 року.
Разом з тим, його медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння лікарем було проведено не повно, не об`єктивно, без урахування його хворобливого загального стану здоров`я на час такого огляду (гіпермія, почервонінні очей, таке інше), без урахування його інформації щодо застосованих ліків перед оглядом.
Вказував на те, що місцевий суд, проявляючи поспішність та упередженість, не взяв до уваги його клопотання про виклик і допит свідків - очевидців його огляду на стан сп`яніння саме на місці його зупинки., не перевірив всіх суттєвих обставин, не надав їм належної правової оцінки, чим порушив ст. ст. 245, 269, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Ураховуючи викладене прохав скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням відповідного стягнення, та закрити провадження по справі на підставі ст. 247 ч. 1 пункту 1, ст. 284 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час слухання справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про поважність причини неявки.
Крім того постановою Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про проведення апеляційного розгляду вказаної справи в режимі відеоконференції між Полтавським апеляційним судом та Миргородським міськрайонним судом Полтавської області задоволено. Доручено Миргородському міськрайонному суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції з Полтавським апеляційними судом о 10:00 год. 17 червня 2021 року.
При цьому, про проведення апеляційного розгляду вказаної справи в режимі відеоконференції між Полтавським апеляційним судом та Миргородським міськрайонним судом Полтавської області ОСОБА_2 було повідомлено телефонограмою, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 65).
За таких обставин апеляційний суд, в силу ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити слухання справи.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотрималась та дійшла правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи 05 березня 2021 року інспектором СРПП Миргородського РВП старшим лейтенантом поліції Решітьком Р.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243990 про те, що 05 березня 2021 року о 02:22 год. у м. Миргород по вул. Спартаківській, 32 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння про що свідчить висновок Миргородської ЦРЛ № 11 від 05 березня 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до висновку КНЗ «Миргородська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 березня 2021 року, який проводився лікарем ОСОБА_3 з 03 год. 00 хв. до 03 год. 20 хв. 05 березня 2021 року, встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, результат газоаналізатора Алкофор 307 1,98% - 1,86% проміле алкоголю.
Відповідно до відеозапису подій 05 березня 2021 року, зафіксовано зупинку працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, що стало підставою для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 у закладі охорони здоров`я.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , який був допитаний у суді апеляційої інстанції як свідок, 05 березня 2021 року було зупинено даний транспортний засіб за порушення ПДР, через технічну несправність автомобіля. Працівниками поліції було встанвлено, що водій даного транспортного засобу має ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти огляд на місці або у закладі охорони здоров`я.
Також ОСОБА_1 зазначив, що водій ОСОБА_2 ні на місці зупинки, ні в закладі КНЗ «Миргородська ЦРЛ» на стан здоров`я не скаржився та не повідомляв про те, що він вживав будь-які медичні препарати, які містять спирт.
Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що його винуватість підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243990 від 05 березня 2021 року (а. с. 1), висновком КНЗ «Миргородська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 березня 2021 року (а. с. 2), відповідно до якого лікарем ОСОБА_3 під час огляду який проводився з 03 год. 00 хв. до 03 год. 20 хв. 05 березня 2021 року, встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та відеозаписом цього огляду (а.с.5). Також копією направлення виданого інспектором Миргородського РВП на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 (а.с.35), актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого проведено огляд ОСОБА_2 з метою виявлення ознак сп`яніння на підставі сукупності виявлених клінічних ознак та результатів обстеження спеціальним технічним засобом «Алкофор 307», яким встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.36). 
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пунктів 2-7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_2   відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. У медичному закладі, під час проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 не заперечував факт вживання ним алкоголю та не заперечував щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,оскільки останній всупереч вимог п. 2.9 а ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вина його доведена.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 9 КпАП України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачена цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
17 березня 2021 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху” №1231-IX від 16 лютого 2021 року. 
Відповідно до вказаного закону стаття 130 КпАП України викладена в новій редакції, якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто дії вчинені ОСОБА_2 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України в редакції, що діє на час розгляду справи в апеляційному суді.
Чинна редакція ст.286-1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому певні тілесні ушкодження чи потягло смерть людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
При цьому, згідно з ч.2 цієї статті закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Аналогічні положення викладені в ч.1 ст.5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, ОСОБА_2 не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, оскільки чинним законом кримінальна відповідальність за дії, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не передбачена.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за участю двох свідків апеляційним судом оцінюється критично, оскільки ці твердження спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243990 від 05 березня 2021 року, відеозаписом доданим до нього та повідомленням Миргородського РВП про огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 у медичному закладі.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння він вживав медичний препарат «Ангілекс-здоров`я», оскільки ні під час проведення огляду, ні у висновку КНЗ «Миргородська ЦРЛ» щодо результатів його медичного огляду, останній про даний факт не зазначав. А висновок про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння зроблений на підставі сукупності виявлених клінічних ознак алкогольного сп`яніння та пояснень останнього, наданих при проходженні медичного огляду.
Крім того обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2   викласти свої заперечення або зауваження з приводу результатів освідування у закладі КНЗ «Миргородська ЦРЛ», останній не навів.
Доводи апелянта про те, що газоаналізатор «Алкофор 307», не відповідає вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки затвердженого Постановою КМУ від 13 січня 2016 року, спростовуються наявними у матеріалах справи Декларацією про відповідність та Сертифікатом калібрування відповідно до якого, алкотестер пройшов калібрування 23 грудня 2020 року на період до 23 грудня 2021 року. Таким чином спеціальний технічний засіб вимірювання газоаналізатор «Алкофор 307», відповідає вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки затвердженого Постановою КМУ від 13 січня 2016 року (а.с.37-43).
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не слугують підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 травня 2021 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського
апеляційного суду          Л.М. Хіль