ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3242/21 Справа № 199/249/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2021 року про передачу справи за підсудністю на розгляд іншого суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа — приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,- 

ВСТАНОВИВ:

       15 січня 2021 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа — приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-9).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2021 року цивільну справу за вищевказаною позовною заявою передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва (а.с.45).
       Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про відкриття провадження (а.с.48-54).
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не вірно визначив підсудність даної цивільної справи та не вірно застосував положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
       Місцезнаходження відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749) є — Україна, 04053, м. Київ, Шевченківський район, вулиця Кудрявський Узвіз, буд. 5-б.
       Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
       З матеріалів справи вбачається, що виконання виконавчого напису № 93575, виданого 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., місцезнаходження якого: 02094, м.Київ, Дніпровський район, вулиця Поправки Юрія, 6, офіс 1.
       За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. 
       Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
       Таким чином, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.
       Отже, в межах альтернативної підсудності позивач мав право пред`явити позов за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису.
       Із матеріалів справи також вбачається, що 14 грудня 2020 року, приватним виконавцем Малковою М.В., було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , копію якої направлено для виконання до ТОВ «Медичний центр М.Т.К.» (код ЄДРПОУ: 21633086) за адресою: АДРЕСА_1 .
       Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу справи на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва за правилами загальної територіальної підсудності, згідно вимог ст. 27 ЦПК України, за місцезнаходженням відповідача.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд за підсудністю до іншого суду, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою, передбаченою ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції – без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
       Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2021 року про передачу справи за підсудністю на розгляд іншого суду — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

       Головуючий:         В.С.Городнича

       Судді: О.В.Лаченкова

                                                                        М.Ю.Петешенкова