УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 522/16043/20
адміністративне провадження № К/9901/31568/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року
у справі №522/16043/20
за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області
до   громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 
про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, -
ВСТАНОВИВ:
23 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №522/16043/20.
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору та запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.   
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102931725510) копія ухвали суду від 14 грудня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху отримана представником скаржника 28 грудня 2020 року.
16 січня 2021 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору та продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в ухвалі суду від 14 грудня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2021 року відмовлено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, клопотання відповідача про продовження процесуального строку для усунення недоліків задоволено частково та продовжено скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 14 грудня 2020 року, а саме, для надання суду документа про сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали. 
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102932142527) копія ухвали суду від 16 лютого 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана представником скаржника 22 лютого 2021 року.
09 березня 2021 року від скаржника на адресу суду касаційної інстанції вдруге надійшло клопотання про відстрочення судового збору, яке вмотивовано тим, що в термін до 04 березня 2021 року відсутня можливість сплатити судовий збір у зв`язку з тим, що згідно з службовою запискою відділу бухгалтерської служби, фінансування та звітності ГУ ДМС України в Одеській області від 02 березня 2021 року №5100.10/5638-21 залишок грошових коштів на казначейському рахунку складає 66,77 грн. та є недостатнім для сплати судового збору.
Розглянувши вказане клопотання, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України  однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною 2  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає  Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ, положення якого органам міграційної служби України не надано пільг щодо сплати судового збору.
Залишаючи касаційну скаргу без руху та в подальшому продовжуючи скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, відповідачу надавалась можливість виконати вимоги ухвали суду від 14 грудня 2020 року, однак скаржник даним правом і можливістю не скористався.
Зокрема, мотивувальна частина ухвали Верховного Суду від 16 лютого 2021 року містить правове обґрунтування та відповідні аргументи щодо відмови в задоволенні клопотання про  відстрочення сплати судового збору за подачу цієї касаційної скарги.
При цьому слід зазначити, що органи міграційної служби є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
Статтею 330 КАС України  передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону  стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Відтак посилання відповідача, як на підставу неможливості сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, на відсутність грошових коштів на казначейському рахунку, Суд вважає безпідставним, оскільки Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому вказані обставинними не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами  КАС України  процесуальних обов`язків щодо оформлення касаційної скарги.
Крім цього, Суд звертає увагу скаржника на те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. 
Таким чином, клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, наведені в ньому обставини вже розглядалися Верховним Судом із зазначенням про відсутність підстав для  відстрочення від сплати судового збору, передбачених статтею 88 КАС України та  статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Станом на день постановлення цієї ухвали будь яких заяв чи клопотань на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 14 грудня 2020 року від скаржника не надходило.
Згідно з частиною другою  статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої  статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2  ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  169,  330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.
2. Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №522/16043/20 -  повернути скаржнику.
3. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному  статтею 251 КАС України.
4. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду