Справа № 168/78/21  Провадження №33/802/354/21 	Головуючий у 1 інстанції:Малюта А. В. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Хомича Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року щодо нього, 
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою судді  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 грудня 2020 року о 00 год.15 хв. в с. Любохини по вул. Зеленій Старовижівського району Волинської області керував автомобілем «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову щодо нього незаконною. Вказує, що газоаналізатор «Драгер» був невідкалібрований, а тому відсутні належні докази його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також зазначає, що порушено процедуру його огляду на стан сп`яніння, тобто порушено вимоги ч.5 ст.266 КУпАП. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, так як він пропущений із поважних причин. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді слід задовольнити, оскільки він пропущений із поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228068 від 28 грудня 2020 року (а.с.3), роздруківками приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0, 84% проміле (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено в присутності двох свідків (а.с.5), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.8), а також іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції,  ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому незгоди з результатами такого огляду він не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі (а.с.8).
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228068 від 28 грудня 2020 року, який складений поліцейським відносно водія  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння останнього. 
Також в протоколі ОСОБА_1 написав власноручно пояснення по суті порушення: «випив бокал пива, після чого підвіз товаришів», про що власноручно розписався (а.с.3).
Отже, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 визнав факт вживання ним алкогольних напоїв та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 у присутності двох свідків, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови (а.с.5).
Таким чином, доводи ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та не спростовують пояснень самого правопорушника про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вищенаведених доказів його вини, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.
У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що технічний прилад «Drager Alcoteste 6810», який використовувався поліцейським для визначення стану алкогольного сп`яніння, востаннє проходив калібрування 22 травня 2020 року, що є порушенням.
Однак, з такими твердженнями апелянта апеляційний суд погодитись не може із таких підстав.
Вказаний виріб був зареєстрований в Україні, згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcoteste 6810»» становить один рік.
З роздрукованого результату приладу «Drager Alcoteste 6810», за допомогою якого  ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 22.05.2020, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 28.12.2020, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcoteste 6810».
З огляду на вказані обставини, апеляційний суд не знаходить порушень вимог нормативно-правових актів, які регламентують процедуру проходження огляду для визначення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 , а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Старовижівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року щодо нього.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2021 року щодо нього – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов