ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/16288/19
Провадження № 22-ц/4820/301/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,
 
державний виконавець Козіян О.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року (суддя Продан Б.Г.) за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дунаєвецького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький),
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Козіяна О.В. (далі – державний виконавець). 
Талалай М.А. зазначила, що державним виконавцем здійснюється виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 21 червня 2019 року №686/16288/19, яким стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. 
ОСОБА_3 офіційно не працює, внаслідок чого станом на 01.09.2020 року виникла заборгованість за аліментами, розмір якої за окремі місяці 2019 року та 2020 року неправомірно обчислений державним виконавцем виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 статті 195 СК України).
ОСОБА_2 просила суд визнати дії державного виконавця незаконними та зобов`язати державного виконавця провести нарахування розміру аліментів у виконавчому провадженні №62707621 у відповідності до вимог частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Суд керувався тим, що державним виконавцем проводилося нарахування заборгованості за аліментами із врахуванням положень чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення скарги. ОСОБА_3 не працював і не мав доходу, але сплачував аліменти за окремі місяці в сумі не меншій гарантованого мінімального розміру, а тому державний виконавець правомірно обчислив заборгованість за ці місяці в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що державний виконавець неправильно обчислив заборгованість за аліментами, суд не врахував норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість скарги.
Дунаєвецький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі – Відділ ДВС) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, вказуючи на її законність та обґрунтованість.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Державний виконавець Відділу ДВС Козіян О.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги скарги та заперечення Відділу ДВС, неправильно витлумачив норми ст. 195 СК України та не дотримався приписів ст.ст. 447, 451 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Судом встановлено, що 21 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 
На підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Дунаєвецького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Козіян О.В. відкрито виконавче провадження № 620707621.
29 вересня 2020 року на адресу Відділу ДВС надійшла заява від стягувача ОСОБА_2 про здійснення перерахунку по сплаті аліментів.
13 жовтня 2020 року стягувачу та боржнику були направлені довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно яких заборгованість станом на 01.10.2020 року становить 3330,75 грн. Державним виконавцем в даному розрахунку була допущена граматична помилка і замість слова «борг» помилково було зазначено слово «переплата».
01 грудня 2020 державним виконавцем була виправлена помилка і винесена нова, актуальна довідка про розрахунок заборгованості, в якій заборгованість нарахована станом на 01 грудня 2020 року і становить 3189,75 грн., яка і надіслана сторонам виконавчого провадження.
Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, при проведенні розрахунку розміру аліментів, які підлягають стягненню, державним виконавцем заборгованість за минулий період, а саме, червень, липень, вересень, жовтень 2019 року, березень, червень, липень 2020 року нарахована у розмірі 1/4 частини від середньої заробітної плати працівника для Дунаєвецького району згідно з даними Державної служби статистики України в порядку частини 2 ст.195 СК України, в інших випадках аліменти нараховувалися згідно встановленого у судовому наказі мінімуму 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, коли аліменти сплачувалися вчасно. 
Протягом червня 2019 року – листопад 2020 року на виконання цього судового наказу ОСОБА_3 сплатив аліменти на дитину: серпень 2019 року – 2000 грн., листопад 2019 року – 2000 грн., грудень 2019 року – 3000 грн. січень 2020 року – 2200 грн., лютий 2020 року – 1100 грн., квітень 2020 року – 1100 грн., травень 2020 року – 3300 грн., серпень 2020 року – 1100 грн., вересень 2020 року – 1100 грн., жовтень 2020 року - 1000 грн., листопад 2020 року – 1000 грн. 
У грудні 2020 року державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якого розмір заборгованості ОСОБА_3 за аліментами на дитину склав 3189,75 грн. При цьому державний виконавець обчислив заборгованість за червень, липень, вересень, жовтень 2019 року, березень, червень, липень 2020 року виходячи із середньої заробітної плати працівника для Дунаєвецького району Хмельницької області, а заборгованість за серпень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року - виходячи з 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На час звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу (18 червня 2019 року) ОСОБА_3 не був працевлаштований та офіційно не працював на час розрахунку заборгованості за аліментами.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст.183 СК України).
За змістом ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору – судом.
Згідно зі ст. 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII слідує, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, в тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону №1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Аналогічні положення містяться у пункті 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерств юстиції України від 02 квітня 2012 року №5122/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432).
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у випадку виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), під час примусового виконання судового рішення державний виконавець обчислює розмір цієї заборгованості в порядку, передбаченому ст. 195 СК України.
Зокрема, заборгованість визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу) платника аліментів, при цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а якщо платник аліментів не працював, то заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що протягом червня 2019 року - листопад 2020 року ОСОБА_3 не працював, а тому в цей період заборгованість за аліментами мала бути визначена державним виконавцем виходячи із середньої заробітної плати працівника для Дунаєвецького району Хмельницької області (на підставі даних Державної служби статистики України), а не з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, для визначення заборгованості не мала правового значення та обставина, що у цей період ОСОБА_3 частково сплачував аліменти в добровільному порядку. 
Отже, зроблений у грудні 2020 року державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментах, які стягувалися з ОСОБА_3 на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2020 року, за період з червня 2019 року по листопад 2020 року є неправильним і таким, що не відповідає вимогам закону, а тому дії державного виконавця з його складання є неправомірними.
Висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувані дії були вчинені державним виконавцем відповідно до закону, не відповідають фактичним обставинам справи.
Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції помилково виходив з того, що скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця є необґрунтованою.
Ухвала суду не відповідає вимогам закону, тому в силу ч.1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з постановленням ухвали про задоволення скарги.
Скаргу на дії державного виконавця задоволено, внаслідок чого з Відділу ДВС на користь ОСОБА_2 слід присудити 454 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390, 451, 452 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати дії державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Козіяна О.В. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 грудня 2020 року при примусовому виконанні судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2019 року №686/16288/19, яким стягнуто з ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  аліменти на малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неправомірними.
Зобов`язати державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Козіяна О.В. визначити заборгованість за аліментами на дитину, що стягуються з ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 62707621 відповідно до вимог частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України.
Стягнути з Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь ОСОБА_2 454 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 травня 2021 року.

Судді:                                                                Т.О. Янчук

                                                                       А.В. Купельський

                                                                       О.І. Ярмолюк