УХВАЛА

28 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/7184/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д.- головуючий, Бакуліна С.В., Кібенко О.Р., 
розглянув у письмовому провадженні без повідомлення та виклику сторін касаційну скаргу Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України (змінено найменування з 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України)
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Сулім В.В., судді - Коротун О.М., Майданевич А.Г.)
від 19.03.2021
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестбудінвест"
до: 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Адміністрація Державної прикордонної служби України 
про визнання правочинів недійсними в частині, визнання актів такими, що не породжують прав та обов`язків сторін договору

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.          У травні 2020 позивач звернувся з позовом про визнання недійсним пунктів додаткових угод про внесення змін до договору № 31-07/7 від 14.02.2007 про спільну діяльність у будівництві, а також визнання попередніх актів розподілу загальної площі такими, що не породжують прав та обов`язків сторін договору.
2.          Господарський суд міста Києва рішенням від 17.12.2020 задовольнив позов частково, визнав недійсним пункти додаткових угод. В решті позовних вимог відмовив.
3.          Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач 12.01.2021 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. 
4.          Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.01.2021 апеляційну скаргу відповідача залишив без руху. Надав скаржнику строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.
5.          24.02.2021 відповідач подав заяву про поновлення пропущеного строку для усунення недоліків, до якої були додані: докази сплати судового збору в сумі 28  377 грн (платіжне доручення № 348 від 23.02.2021); докази зміни найменування; копія конверту поштового відправленні 0411633705984; оригінал довідки ВПЗ Київської міської дирекції АТ "Укрпошта" від 16.02.2021.
6.          19.03.2021 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 з доданими документами повернув скаржнику без розгляду.
7.          Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з тих мотивів, що станом на 19.03.2021 скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, визначені ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, шляхом подання доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 28 377 грн.
8.          03.04.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021, а справу передати до апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
9.          У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що 24.02.2021 виконав вимоги ухвали суду, подавши до канцелярії відповідну заяву з додатками, тому у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для висновків про неусунення недоліків у визначеному законодавством порядку та у встановлені строки.

10.          ПІДСТАВИ ПЕРЕДАЧІ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД ОБ`ЄДНАНОЇ ПАЛАТИ Колегія суддів вважає, що висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №   904/5995/16, які підлягають врахуванню при вирішенні справи № 910/7184/20, потребують уточнення через неоднакове їх розуміння й застосування у судовій практиці.
11.          Ухвалюючи постанову у цій справі, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків:
11.1. За змістом частин першої та четвертої статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК встановлено неможливість такого поновлення.
11.2.          Натомість відповідно до частини другої статті 119 ГПК за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. При цьому суд не може продовжити строк понад встановлений ГПК строк.
11.3.          Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.
12.          Наразі склалися три різні підходи до розуміння цих висновків:
12.1. строк, встановлений судом, може бути тільки продовжений за умов, встановлених ст. 119 ГПК, і  не може бути поновлений; 
12.2. строк, встановлений судом, може бути поновлений, якщо закон встановив для суду часові обмеження при визначенні такого строку; 
12.3.          строк, встановлений судом, може бути продовжений, якщо відповідна заява/клопотання надійшли у межах цього строку, або поновлений, якщо відповідна заява/клопотання надійшли поза межами встановленого судом строку. 
13.          Колегія суддів вважає, що правильним є підхід, зазначений у п.  12.1. цієї ухвали з таких міркувань.
14.          Аналіз норм ГПК свідчить про те, що всі процесуальні строки у ньому чітко розділені на дві категорії.
14.1. Процесуальні строки, встановлені законом, в межах яких вчиняються процесуальні дії: 
?          ст. 38 ГПК (щодо заявлення відводу);
?          ст. 46 ГПК (щодо зміни предмета або підстав позову);
?          ст.  81 ГПК (щодо витребування доказів);
?          ст.  90 ГПК (щодо письмового опитування учасників справи як свідків);
?          ст.  110 ГПК (щодо забезпечення доказів);
?          ст.  129 ГПК (щодо розподілу судових витрат);
?          ст.  138 ГПК (щодо забезпечення позову);
?          ст.  141 ГПК (щодо зустрічного забезпечення);
?          ст.  142 ГПК (щодо скасування зустрічного забезпечення);
?          ст.  157 ГПК (щодо скасування судового наказу);
?          ст.  176 ГПК (щодо відкриття провадження у справі);
?          ст.  177 ГПК (щодо підготовчого провадження);
?          ст.  183 ГПК (щодо проведення підготовчого засідання);
?          ст.  190 ГПК (щодо проведення врегулювання спору за участю судді);
?          ст.  195 ГПК (щодо розгляду справи по суті);
?          ст.  197 ГПК (щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції);
?          ст.  224 ГПК (щодо зауважень до технічного запису судового засідання, протоколу судового засідання та їх розгляду);
?          ст.  225 ГПК (щодо порядку складання і оформлення протоколу вчинення окремої процесуальної дії);
?          ст.  230 ГПК (щодо поновлення провадження у справі);
?          ст.  245 ГПК (щодо роз`яснення судового рішення);
?          ст.  251 ГПК (щодо заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні);
?          ст.  252 ГПК (щодо подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін);
?          ст.  256 ГПК (щодо строку на апеляційне оскарження);
?          ст.  260 ГПК (щодо поновлення строку на апеляційне оскарження);
?          ст.  288 ГПК (щодо строку на касаційне оскарження);
?          ст.  292 ГПК (щодо поновлення строку на касаційне оскарження);
?          ст.  298 ГПК (щодо доповнення, зміни або відкликання касаційної скарги, відмови від неї);
?          ст.  321 ГПК (щодо перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами);
?          ст.  329 ГПК (щодо розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання);
?          ст.  341 ГПК (щодо звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів виконання судового рішення); 
?          ст.  346 ГПК (щодо оскарження рішення третейського суду);
?          ст.  352 ГПК (щодо видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду); 
?          ст.  354 ГПК (щодо витребування  справи при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду);
?          ст.  361 ГПК (щодо подання заяви про відновлення втраченого судового провадження).
14.2. Процесуальні строки, встановлені судом, в межах яких вчиняються процесуальні дії:
-          ст. 80 ГПК (щодо встановлення додаткового строку для подання доказів);
-          ст. 140 ГПК (щодо зазначення строку, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду);
-          ст. ст. 165, 178 ГПК (щодо подання відзиву на позовну заяву);
-          ст. 166 ГПК (щодо подання відповіді на відзив);
-          ст. 167 ГПК (щодо подання заперечень);
-          ст. ст. 168, 179 ГПК (щодо подання пояснень третьою особою щодо позову або відзиву);
-          ст. 174 ГПК (щодо усунення недоліків позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг після залишення їх без руху);
-          ст. 176 ГПК (щодо усунення недоліків позовної заяви після відкриття провадження у справі);
-          ст. 177 ГПК (щодо продовження строку проведення підготовчого провадження);
-          ст. 180 ГПК (щодо пред`явлення зустрічного позову);
-          ст. 246 ГПК (щодо надання відповіді з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі; надання відповіді про вжиті заходи);
-          ст. 262 ГПК (щодо подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо поданих заяв чи клопотань); 
-          ст. ст. 294, 295 ГПК (щодо подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу, заперечень щодо поданих заяв чи клопотань).
15.          Викладене свідчить про те, що законом встановлюються строки вчинення учасниками процесу найбільш важливих процесуальних дій, відповідно, такі строки можуть бути поновлені за наявності поважних причин їх пропуску.
16.          Поряд із цим суду надається можливість самостійно встановлювати строки у передбачених законом випадках. Мета встановлення судом таких строків - оперативне керування судовим процесом, забезпечення швидкого розгляду справи, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК, забезпечення можливості всім учасникам процесу своєчасно ознайомитися  документами, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
17.          Строк, встановлений судом, часто пов`язаний з іншими датами (найчастіше  датою розгляду справи чи судового засідання). Застосовуючи такі строки, суд забезпечує оперативність та своєчасність розгляду на виконання вимог закону щодо розгляду справи у строки, встановлені законом. 
18.          Тому пропуск такого строку, встановленого судом,  є присічним. ГПК у жодній статті не передбачає можливості поновлення такого строку. 
19.          У справі, що розглядається, йдеться про строк, встановлений судом, у порядку, передбаченому ст. 174 ГПК. У статті дослівно визначено, що це строк встановлений судом. Те, що цей строк не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, не перетворює цей строк, на строк, встановлений законом, навіть у випадку коли суд встановив в ухвалі такий строк як максимально можливий (10 днів). Цей обмежувальний строк, встановлений ст. 174 ГПК для суду, а не для учасників процесу, а тому, на думку колегії суддів, він не може бути поновлений за жодних умов. 
20.          Повернення судом апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не позбавляє скаржника права на повторне звернення із апеляційною скаргою та за необхідності - клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (постанова Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/10965/17). 
21.          Колегія суддів вважає, що невиконання заявником апеляційної скарги вимог ухвали про залишення без руху у встановлений судом десятиденний строк є безумовною підставою для повернення апеляційної скарги скаржнику. Після спливу цього строку суд не має права вирішувати питання про поновлення процесуального строку, встановленого судом на усунення недоліків. 
22.          З цих підстав, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду  від 03.12.2018 у справі №  904/5995/16, шляхом його уточнення.
23.          Частиною 2 ст. 302 ГПК визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Керуючись ст. ст. 234, 235, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Справу № 910/7184/20 за касаційною скаргою Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України (змінено найменування з 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                      І. Кондратова

Судді                                                                                          С.  Бакуліна

                                                                                          О.  Кібенко