У х в а л а  
 
04 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/9717/15
провадження № 61-8603 ск 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргуприватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
В с т а н о в и в:
 
У серпні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. звернувся до суду із поданням, в якому просив встановити порядок виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом надання дозволу на примусову реалізацію на прилюдних торгах нерухомого майна ОСОБА_1 - двокімнатної квартири, загальною площею 43,4 кв. м, житловою площею 27,8 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у якій зареєстрований малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах виконавчого провадження, без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М..
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
19 травня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси 
від 25 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 25 березня 2021 року. 
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року, і ухвалити нове рішення про задоволення подання.
 
Дослідивши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М., Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Тобто, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачено право для сторони у справі або іншої відповідної особи на оскарження в касаційному порядку ухвали та постанови про відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а тому ухвала Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року та постанова Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року не підлягають касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Київського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року та постанова Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року не підлягають касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси 
від 25 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 25 березня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 11 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко

                                                                                                                      С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук