ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 р. 	Справа № 480/3966/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/3966/20
за позовом         ОСОБА_1  
до       Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (в особі Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-полковника Дроздова Сергія Семеновича)                
про визнання протиправним та скасування наказу в частині,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (в особі Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 ), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Повітряними Силами Збройних Сил України, генерал - полковника ОСОБА_2 , № 113 від 19.06.2020 в частині щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді догани.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної інстанції розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що 16.05.2020 наказом Командувача Повітряних сил Збройних сил України призначено службове розслідування  за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 62020150000000409 (а.с.47).
15.06.2020 Командувачем Повітряних сил Збройних сил України   ОСОБА_3 затверджено акт  службового розслідування  № 44-Н (а.с. 38-46).
Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 113 від 19.06.2020 "Про незадовільну організацію повсякденної діяльності у військовій частині НОМЕР_1 та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" за порушення вимог статей 11, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України оператору взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення радіобатальону військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 36-37). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 26-РС від 25.06.2020 (по особовому складу) молодшого сержанта ОСОБА_1 , оператора взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення радіобатальону військової частини НОМЕР_1 , звільнено з військової служби у запас за пп. "ж" п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а. с. 35).
Позивач вважаючи вказаний наказ відповідача протиправним звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем достовірно встановлено всі обставини дисциплінарного провадження та прийнято оскаржуване рішення відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” та Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (надалі по тексту-Порядок № 608).
Відповідно до ст. 83 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України”, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно із ст. 84 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України”, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до ст. 85 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України”, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ст. 86 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України”, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
В ході судового розгляду встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог щодо коректної поведінки  під час спілкування із керівним складом військової частини та іншими посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 , зокрема використання нецензурної лексики та іншу поведінку, яка не співвідноситься із вимогами статей 11, 49 та 50 Закону України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” вимогами яких встановлено, що військовослужбовець повинен додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, повинні постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , позивач підтверджує вживання нецензурної лексики,  наявність свідків при даних розмовах, а тому колегія суддів вважає підтвердженим факт використання нецензурної лексики позивачем, при розмовах із командиром військової частини у присутності інших військовослужбовців та працівників військової частини (а.с.9-14).  
Згідно ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець повинен додержуватись правил військової ввічливості та поведінки.
Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець повинен бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.
Статтею 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що відносини між військовослужбовцями повинні гуртуватися на взаємній повазі.
Також, зі змісту акту службового розслідування, судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування комісія прийшла до висновків, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення та накладенню на позивача дисциплінарного стягнення стали особиста недисциплінованість військовослужбовця.
Відповідно ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Статтею 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що за своїми військовими званнями начальниками є: генерал-полковники, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу (військове звання Позивача - молодший сержант).
Згідно із ст. 45 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, у разі порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 83 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтею 48 Дисциплінарного статут Збройних Сил України визначені дисциплінарні стягнення, які можуть бути накладені на військовослужбовців: а)зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж)звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно із ст. 56 Дисциплінарного статут Збройних Сил України зазначено, що командувач виду Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ж" (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.
Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статут Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем достовірно встановлено всі обставини дисциплінарного провадження та прийнято оскаржуване рішення відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
          Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 по справі № 480/3966/20 - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Я.В. П`янова