УХВАЛА

06 квітня 2021 року  
Київ
справа №240/20624/20
адміністративне провадження №К/9901/10607/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г., 
суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві щодо недонарахування та недоплати йому середнього заробітку за час чергової відпустки за 2003 рік відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з урахуванням пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати);
- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві донарахувати та доплатити на його користь середній заробіток за час чергової відпустки за 2003 рік відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з урахуванням пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2020 року у відкритті провадження відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. 
22 березня 2021 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подана з дотриманням порядку і строків касаційного оскарження, передбачених статтями 329, 331 КАС України. Підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Житомирського окружного адміністративного суду №240/20624/20 надіславши копію даної ухвали до вказаного суду для виконання.
Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                   М.В. Білак 

                                                                                                                             В.М. Соколов