ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 325/107/21                                Головуючий в 1 інст. Васильцова Г.А.
Провадження №33/807/368/21                                        Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Ковальова Д.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Ковальова Д.В. на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 14квітня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 27 січня 2021 року о 11:40 годині в с.Новавасилівка Приазовського району по вул.Бердянській керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу «Драгер» чи в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування відсторонено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Ковальов Д.В. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що справа розглянута суддею упереджено, оцінка доказів здійснена з порушеннями, суддя без достатніх на те підстав прийняла лише неналежні та суперечливі докази, а також постанова суду містить посилання на обставини, які не тільки не доведені матеріалами справи, а й яких не існувало взагалі та які матеріалами справи спростовуються. Суддя за надуманими підставами відхилила усі належні доводи сторони захисту, внаслідок чого висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Законодавством чітко визначено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. І тільки виключно у разі відмови водія пройти такий огляд чи у разі незгоди з його результатами водію може бути запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Порушення цього порядку тягне за собою недійсність огляду та його результатів.
Дослідженим суддею відеозаписом беззаперечно підтверджено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився. Однак, з незрозумілих причин такий огляд проведений поліцейським не був. Другим відеозаписом також беззаперечно підтверджено, що вже на території медичного закладу поліцейським ОСОБА_1 в присутності свідків запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу чи в медичному закладі. Оскільки огляд не був проведений поліцейським на місці зупинки за умови згоди водія, ОСОБА_1 цілком законно відмовився проходити його в медичному закладі, оскільки навіть за умови проведення такий огляд не може вважатись дійсним за прямим приписом ст.266 КУпАП.
Також сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності тільки за ст.130 КУпАП, іншого правопорушення він не вчиняв. З цього випливає беззаперечний висновок про те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена працівниками поліції саме з метою виявлення правопорушення, що заборонено чинним законодавством та беззаперечно свідчить про упередженість співробітників поліції та незаконність їх подальших дій.

У судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, що підтверджено захисником - адвокатом Ковальовим Д.В., який просив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника – адвоката Ковальова Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 379456 від 27 січня 2021 року, в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобілю та нагрудної відеокамери працівника поліції.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 27 січня 2021 року о 11:40 годині, в с.Новавасилівка Приазовського району по вул.Бердянській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу «Драгер» чи в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування відсторонено.
Згідно з протоколом, ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права. Протокол підписаний як самим ОСОБА_1 так і свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Надати пояснення в протоколі ОСОБА_1 відмовився.
Згідно з письмовими поясненнями вказаних свідків, останні були запрошені працівниками поліції у якості свідків, водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що останній відмовився.
Пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив вищевказане правопорушення при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи сторони захисту про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, є непереконливими, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Порушень з боку поліцейських вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння не вбачається
Те, що, згідно з відеозаписом, доданим до протоколу, ОСОБА_1 спочатку на місці зупинки транспортного засобу погодився пройти огляд, а потім - відмовився від такого огляду, перебуваючи біля медичного закладу, не свідчить про безпідставне складення вищевказаного протоколу.
Суд першої інстанції належним чином перевірив вказане питання, в т.ч. був заслуханий поліцейський Попов Ю.Ю., яким складено протокол про адміністративне правопорушення, який пояснив, що дійсно, спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, а коли ОСОБА_4 пішов за приладом та повернувся, ОСОБА_1 забажав пройти огляд у медичному закладі, після чого останнього повезли до лікарні, але вже по приїзду до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у присутності свідків.
Доводи поліцейського Попова Ю.Ю. повністю узгоджуються з вищевказаним відеозаписом та не суперечать поясненням свідка ОСОБА_2 , наданим в суді першої інстанції. 
Факт того, що  ОСОБА_1  мав ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення (який підписаний як  ОСОБА_1  так і свідками), у якому відображені ознаки сп`яніння, які встановлені у  ОСОБА_1 , а також поясненнями свідків та відеозаписом.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Отже, твердження апелянта про те, що суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення  ОСОБА_1  п.2.5 Правил дорожнього руху України, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які суд дослідив належним чином. 
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , слід зазначити, що стороною захисту дії працівників поліції не були оскарженні, до протоколу про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 зауважень також не надійшло.
Поліцейський ОСОБА_4 при розгляді справи судом першої інстанції пояснив, що автомобіль був зупинений на підставі КМУ №1147 прикордонний район, крім того, рух водія викликав сумніви щодо стану водія. 
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду і в суді першої інстанції та їм надана належна оцінка.
Висновки суду стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
Суд правильно встановив фактичні обставини справи та свої висновки належним чином вмотивував.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ковальова Д.В. залишити без задоволення.
Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 325/107/21