Ухвала
 
15 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-9873/11
 
провадження № 61-5182ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська                             від 28 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                     від 14 грудня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк»                                          (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним.
 
Заява обґрунтована тим, що рішенням Жовтневого районного суду                                м. Дніпропетровська від 07 березня 2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 4 389 616,22 грн.
У задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
На підставі вказаного рішення суду 23 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-9873/11 для пред`явлення його до примусового виконання, боржником за яким є                     ОСОБА_1 
 
17 травня 2013 року АТ «Універсал Банк» направило на адресу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9873/11 разом з його оригіналом.
 
04 червня 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38288168, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
 
Відповідно до листа Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області                           від 18 вересня 2019 року № 20101/02-64/4071 стягувача повідомлено про те, що на виконанні у відділі у період часу з 04 червня 2013 року до  17 березня 2014 року перебувало виконавче провадження № 38288168 щодо боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9873/11, виданого 23 квітня 2013 року. 
17 березня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та на сьогоднішній день виконавчий лист № 2-9873/11 втрачено, на виконанні у відділі не перебуває.
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
 
У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 26 березня                        2021 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Щодо касаційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду                            м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, які оскаржуються в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
 
Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (відмови у поновленні) після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. 
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
 
Ураховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду                              м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.
 
Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084 сво18).
 
Щодо касаційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду                            м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, які оскаржуються в частині видачі дубліката виконавчого листа
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
У касаційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав 24 березня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, його можливо поновити.
 
У касаційній скарзі АТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
 
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, у тому числі, обов`язковість рішень суду.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
 
Згідно із частиною першою статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
 
Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2012 року позов                          ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 4 389 616,22 грн.
У задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
На підставі вказаного рішення суду 23 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-9873/11 для пред`явлення його до примусового виконання, боржником за яким є                     ОСОБА_1 
 
17 травня 2013 року АТ «Універсал Банк» направило на адресу Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9873/11 разом з його оригіналом.
 
04 червня 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38288168, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
 
Відповідно до листа Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області                           від 18 вересня 2019 року № 20101/02-64/4071 стягувача повідомлено про те, що на виконанні у відділі у період часу з 04 червня 2013 року до  17 березня 2014 року перебувало виконавче провадження № 38288168 щодо боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9873/11, виданого 23 квітня 2013 року. 
17 березня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та на сьогоднішній день виконавчий лист № 2-9873/11 втрачено, на виконанні у відділі не перебуває.
 
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові 
від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), відповідно до якого, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання районний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судами не визнані. Також, заявником не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт втрати виконавчого листа.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити Акціонерному товариству «Універсал Банк» строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду                                м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки недійсним відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк