ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 квітня 2021 року           справа №200/8776/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 200/8776/20-а (головуючий суддя І інстанції – Ушенко С.В., складене у повному обсязі 03 грудня 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом  Приватного акціонерного товариства «ПОЛІМЕТ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                           ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2020 року Приватне акціонерне товариство “ПОЛІМЕТ” звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом  до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення від 20 серпня 2020 року № 1856206/24456420 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 18 від 27 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 1-5).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Донецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1856206/24456420 від 20 серпня 2020 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №18 від 27 липня 2020 року, подану Приватним акціонерним товариством «ПОЛІМЕТ»  (а.с. 113-119).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС) України, на підставі розгляду надісланого ПП «ПОЛІМЕТ» повідомлення від 17 серпня 2020 року № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній від 27 липня 2020 року № 18 та сканокопій доданих документів, комісією Головного управління ДПС прийнято рішення від 20 серпня 2020 року № 1856206/24456420 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, зазначених у пункту 5 Порядку № 520. 
Висновок про відповідність ПП «ПОЛІМЕТ» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку зроблений на підставі розгляду на засіданні комісії ГУ ДПС Інформаційно-аналітичної довідки Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДПС у Донецькій області щодо обґрунтування невідповідності критеріям ризиковості платника або відсутності підстав для такого виключення за результатами розгляду інформації та копій документів платника ПП «ПОЛІМЕТ». 
Крім того, зазначив, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця – права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формі але недостовірних та у зв`язку  з цим юридично дефектних первинних документів, з посилання на практику Верховного Суду.
Посилався на принципи формування податкового кредиту в розрізі реального виконання господарських операцій та практику Верховного Суду з цього питання  (а.с. 124-128).
Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство “ПОЛІМЕТ” (ЄДРПОУ 24456420; 85102, Донецька обл., м.  Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, буд. 6) зареєстроване як юридична особа 15.08.1996, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис (номер запису: 1 269 120 0000 002363). Основним видом діяльності є: виробництво свинцю, цинку й олова (код 24.43 згідно за КВЕД - 2010), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (в Костянтинівській державній податковій інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління), є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.01.2018.
Між позивачем та ПрАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» було укладено договір № 029/2533-18 від 11.12.2018, відповідно до якого ПП «ПОЛІМЕТ» як Постачальник зобов`язується передати Покупцеві у встановлені терміни сировину кольорових металів, сплавів, іменовані надалі «Товар», зазначений в Специфікації №1, що є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язаний прийняти його і оплатити в порядку, встановленому цим Договором. Найменування (номенклатура, асортимент) Товару вказуються в Специфікації №1. Наступні Специфікації вводяться в Договір шляхом укладення додаткових угод (а.с.7-11).
На виконання умов договору складено видаткову накладну від 27.07.2020 № 54 та рахунок-фактуру від 27.07.2020 № ПТ-000054 на суму 254932,49 грн., в тому числі ПДВ 50986,50 грн., рахунок дійсний до сплати до 27.08.2020 (а.с.12-13).
27 липня 2020 року складено податкову накладну №18 на постачання алюмінію вторинного марки АВ 87 ГОСТ 295-98  у кількості 8,633 тон на суму 305918,99 грн., в тому числі ПДВ 50986,50 грн. (а.с. 14).
Вказану податкову накладну у встановлений законодавством строк було надіслано податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
03.08.2020  відповідачем сформовано Квитанцію №1, відповідно до якої реєстрація податкової накладної зупинена з посиланням на п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 15).
Після отримання квитанції №1 позивач до контролюючого органу подав повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також письмові пояснення та копії документів щодо господарських операцій, в тому числі документи щодо придбання товару позивачем.
Підтвердженням подачі пакету копій документів разом з повідомленням та поясненнями є Квитанція № 2 реєстраційний номер № 9204258777 (а.с. 82).
Так, в повідомленні від 17.08.2020 №1 щодо податкової накладної від 27.07.2020 №18 містилися письмові пояснення про те, що позивач є виробником відвантаженої продукції алюміній АВ 8, товар реалізовано в адресу ПрАТ «НКМЗ» в межах господарської діяльності. Зазначено про надання належним чином оформлених документів: виробничі потужності, дозволи, сертифікати, висновки експертиз, виробничі звіти, кваліфікація персоналу, фінансовий звіт підприємства (а.с. 81).    
Одночасно позивачем подані відповідачу копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: копія договору поставки № 029/2533-18 від 11.12.2018 з додатковими угодами №2 від 21.10.2019 та № 5 від 27.05.2020, копія рахунку-фактури № ПТ-000054 від 27.07.2020, копія видаткової накладної № 54 від 27.07.2020, копія податкової накладної № 18 від 27.07.2020, копія квитанції № 1 від 03.08.2020 до ПН № 18 від 27.07.2020, копія товарно-транспортної накладної № 54 від 27.07.2020, копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за липень 2020, копія сертифікату відповідності UA.008.014-19 від 26.04.2019, копія підтвердження № 029/832 від 27.05.2020, копія виробничого звіту від 24.07.2020, копія рахунку № 0540 від 27.07.2020, копія акту здачі приймання робіт № 0540 від 27.07.2020, копія платіжного доручення № 1589 від 29.07.2020, копія договору №22-19 від 27.12.2019, копія аналітичного паспорту від 01.07.2020, копія акту №08003364 від 08.10.2019, копія свідоцтва про реєстрацію технічного ТЗ Серії НОМЕР_1 , копія акту № 02/09 від 03.09.2018, копія звіту про результати експертизи № 23182908.-04.-21-2105.19 від 30.09.2019, копія висновку експертизи № 14.-09.-21.-1685.19 від 30.07.2019, копія звіту про результати експертизи №23182908.-04.-21-2104.19 від 30.09.2019, копія державного акту на право постійного користування землею І-ДН № 006304 від 08.09.1999, копія витягу з рішення Костянтинівської міської ради № 6/84-1557 від 29.03.2018, копія декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 14.01.2020, копія дозволу № 0095.18.14 від 08.02.2018, копія дозволу №0547.19.14 від 04.11.2019, копія дозволу № 0546.19.14 від 04.11.2019, копія дозволу №1412600000-00352 від 19.12.2018, копія експертного висновку № ЗИ-262 від 18.11.2019, копія технічних умов - Алюміній для розкислення, виробництва феросплавів та алюмінотермії ДСТУ 3753-98 (ТОСТ 295-98), копія паспорту ваги електронні кранові OCS-XZA, копія паспорту тали електронні ТІ 0632, копії посвідчень про право виконання робіт з підвищеною небезпечністю № 234-236, копії посвідчень про допуск до роботи в електроустановках напругою до 1000В №23- 01-2018 та 23-03-2018, копії посвідчень про перевірку знань з питань охорони праці № 2,3,4, копія свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації № 880 від 01.10.2019, копія посвідчення про навчання з спеціальних правил радіаційної безпеки СПРБ № 1, копія свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення № 118 від 17.03.1999, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2004, копія технічного паспорту електропечі плавильної САТ-0,5, копія штатного розкладу, копія фінансового звіту станом на 30.06.2020, копія договору поставки № 17/01 від 17.01.2020 укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПП «ПОЛІМЕТ», копія рахунку-фактури № 2007 від 20.07.2020, копія накладної № 2007 від 20.07.2020, копія товарно-транспортної накладної № 2007 від 20.07.2020, копія акту приймання брухту та відходів кольорових металів № 2007 від 20.07.2020.
Також, в поясненнях позивач відобразив, що в липні 2020 року, а саме 27.07.2020, ПП «Полімет» згідно умов договору № 029/2533-18 від 11.12.2018 та підтвердження №029/532 від 27.05.2020 від ПрАТ «НКМЗ» на поставку алюмінію АВ-87, на адресу ПрAT «Новокраматорський машинобудівельний завод» (код ЄДРПОУ 05763599) було відвантажено алюміній вторинний марки АВ 87 ГОСТ 295-98 в загальній кількості 8,633т. У зв`язку з відвантаженням товару підприємством виписана податкова накладна №18 від 27.07.2020. Відображення реалізації в бухгалтерському обліку підтверджується обліково-сальдовою відомістю по рах. 361 за липень 2020. Транспортування ТМЦ здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_2 (ТТН №54 від 27.07.2020, акт надання послуг №0540 від 27.07.2020 рахунок №0540 від 27.07.2020, сплата транспортних послуг-платіжне доручення №1589 від 29.07.2020). Оплата за відвантажену продукцію алюміній АВ87 нездійснена (а.с.78).
За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 27.07.2020 № 18, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2020 № 1856206/24456420.
Вказаним рішенням позивачу відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податків копій документів, а саме зроблено відмітку напроти речення: «договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції» та «розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків». Документи, які не надано, в рішенні не підкреслено.
Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 24.08.2020 позивачем оскаржено в адміністративному порядку (а.с.84).
За результатами розгляду скарги на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення №47387/24456420/2 від 02.09.2020 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін вже з інших підстав, а саме: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних». Документи, які не надано, в рішенні не підкреслено.  
22.09.2020 ГУ ДПС відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 16.09.2020 № 2 прийнято рішення про: невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (а.с. 91).
Позивач, не погоджуючись із відмовою у реєстрації податкової накладеної, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у реєстрації податкової накладеної, достеменно не вказавши які саме документи необхідно надати позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.  
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно із положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Таким чином, зміст цієї норми передбачає обов`язок реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк визначений Податковим кодексом України.
За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
За приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
За правилами пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку №1246).
Аналіз вказаних норм свідчить, що діючим законодавством встановлено перелік інформації, обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.
Без зазначення детальної інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі  податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або
2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції. 
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.           Реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена з посиланням на п. 8 Критерію ризиковості платника податку на додану вартість, згідно з яким у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Разом з тим дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних не є предметом спору в даній справі.
Щодо подій, які відбулися після зупинення реєстрації податкових накладних позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
З 14.12.2019 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до  пункту 201.16  статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі Головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідачем у відзиві зазначено, що згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС) України, на підставі розгляду надісланого ПП «ПОЛІМЕТ» повідомлення від 17.08.2020 № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній від 27.07.2020 № 18 та сканкопій доданих документів, комісією ГУ ДПС прийнято рішення від 20.08.2020 № 1856206/24456420 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.07.2020 № 18 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, зазначених у пункті 5 Порядку № 520.
Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у  пункті 5  цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до  пункту 4  цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому  статтею 42  Кодексу.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з  додатком  до цього Порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5  цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до п. 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Як встановлено судом, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанція №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній. 
Факт складення документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскаржених рішень.
Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданих позивачем податкових накладних прийняте рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податку копій документів.
Форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
В порушення наведених вимог законодавства оскаржуване рішення містить лише загальний перелік документів, що передбачений формою такого рішення (додаток до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані, однак мали би бути надані щодо господарських операцій позивача, не містять.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялися пояснення та копії документів, на підтвердження того, що 11 грудня 2018 року між ПП «ПОЛІМЕТ» (Постачальник) та ПрАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (Покупець) був укладений Договір № 029/2533-18 щодо поставки сировини кольорових металів, сплавів за ціною, кількістю, асортиментом, що вказується в Специфікаціях, яка є невід`ємною частиною договору.
На виконання умов цього Договору згідно специфікації №6 від 27 травня 2020 року були поставлені: алюміній вторинний марки АВ-87 ГОСТ 295-98, що підтверджується: видатковою накладною №54 від 27 липня 2020 року, рахунком-фактурою № ПТ-000054 від 27 липня 2020 року, товарно-транспортною накладною №54 від 27.07.2020, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за липень 2020 року, сертифікатом відповідності, листом ПрАТ «НКМЗ» від 27.05.2020 № 029/832, рахунком № 0540 від 27.07.2020, актом №0540 здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжне доручення №1589 від 29 липня 2020 року. Та за фактом постачання зазначеного товару була складена податкова накладна №18 від 27.07.2020 (а.с. 7-23). 
Реалізований позивачем товар був придбаний ПП «ПОЛІМЕТ» у ФОП ОСОБА_1 за Договором поставки  №17/01 від 17 січня 2020 року, що підтверджується: рахунком-фактурою № 2007 від 20 липня 2020 року, накладною № 2007 від 20 липня 2020 року, товарно-транспортною накладною № 2007 від 20 липня 2020 року, актом приймання брухту та відходів кольорових металів № 2007 від 20 липня 2020 року (а.с. 56-62).
Суд зазначає, що на даний час ПП «Полімет» не проведено розрахунок за поставлений товар з ФОП ОСОБА_1 та про те, що ПрАТ «НКМЗ» на даний час не проведено розрахунок з ПП «Полімет» за поставлений товар. Ці обставини не відповідають критеріям ризиковості платника податків та не звільняють платника податку від обов`язку подати на реєстрацію податкову накладну у строки, передбачені п.п.201.10. п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України.
Матеріали справи містять копії первинних документів, оформлених позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надавалися до податкового органу разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної, складені у відповідності до вимог законодавства та засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
Жодних доводів та доказів щодо невідповідності наданих позивачем документів вимогам чинного законодавства, чи їх недостатності для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, і, відповідно, можливості реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, - відповідачами суду не представлено.
Відтак, позивачем подано контролюючому органу ряд копій первинних документів, підтверджуючих наявність законних підстав для реєстрації податкових накладних.
Вказані первинні документи досліджені судом в повному обсязі та містяться в матеріалах справи.  
Податковий орган не навів  в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного, переліку документів, які має надати позивач для підтвердження господарської операції і надав можливість позивачу самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.
Отже, наведені обставини свідчать, що управління формально підійшло до встановлення правомірності формування позивачем податкових накладних, а висновки, викладені в рішеннях Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентами, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене, контролюючим органом, здійснено не було.
Зі спірного рішення від 20.08.2020 № 1856206/24456420 вбачається, що підставою для його прийняття стало ненадання платником податків копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції та розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Проте, за результатом розгляду скарги щодо спірного рішення відповідачем прийнято рішення від 02.09.2020 про залишення скарги без задоволення та спірного рішення без змін, хоча воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальне посилання про те, що причиною його прийняття є ненадання платником податків копій вже інших документів, які не були зазначені у спірному рішенні від 20.08.2020 № 1856206/24456420, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
При юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкових накладних суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів критерію правової визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. 
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. У разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 року касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28 жовтня 2019 року касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).
З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваного рішення податкового органу, таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання його протиправним та скасування.
При прийнятті цього рішення судом враховуються позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17, від 21 лютого 2020 року  у справі № 640/1131/19,- в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.
Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправними та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо внесення за рішенням Комісії від 30 липня 2020 року (Протокол №121) ПП «Полімет» до переліку ризикових, як такого, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки протокол №121 від 30.07.2020 комісії ГУ ДПС у Донецькій області про внесення ПП «Полімет» до інформайійно-телекомунікаційних баз даних ДПС (ДФС) не відповідає вимогам пунктів 1, 3 частини 2 статті 2 КАС України, в зв`язку з тим, що не містить належної мотивації підстав та причин та ознак віднесення позивача до ризикових платників податків.
Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання відповідача на практику Верховного Суду, оскільки спірні правовідносини відмінні від правовідносин у справах, які розглянуті ВС та на які посилається відповідач.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.                                  
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.                     
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -      

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Донецькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 200/8776/20-а  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року.

Судді                                                                                        А.В. Гайдар                                                                                                                                           А.А. Блохін
                                                                                                  Е.Г. Казначеєв