УХВАЛА

15 червня 2021 року 
Київ
справа №9901/127/21
адміністративне провадження №П/9901/127/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючого судді - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В., Губської О.А., Соколова В.М., Уханенка С.А., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення, 
УСТАНОВИВ:
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), в якому просив:
- скасувати рішення ВРП від 26 лютого 2019 року № 570/0/15-19 про звільнення позивача з посади судді Галицького районного суду міста Львова на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України;
- зобов`язати ВРП ухвалити рішення про відмову у задоволенні подання від 22 серпня 2018 року № 21-4664/18 з рекомендацією Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20 липня 2018 року № 1271/ко-18 про звільнення позивача з посади судді Галицького районного суду міста Львова.
Просив поновити строк звернення до суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач - Загороднюк А.Г., судді - Білак М.В., Губська О.А., Соколов В.М., Уханенко С.А.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із недодержанням вимог, установлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Залишаючи без руху позовну заяву, суд установив, що позивач звернувся до суду із позовом з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду. Підстав для визнання поважними, викладених у заяві про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом, причин пропуску строку суд не вбачав.
Судом установлено десятиденний строк, з дня вручення копії ухвали Верховного Суду від 11 травня 2021 року, для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а також вказано спосіб їхнього усунення.
На виконання вимог вказаної ухвали позивачем надіслано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви в якій просить поновити строк звернення до суду.
Заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом обґрунтована доводами, яким уже було надано оцінку ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року про залишення позовної заяви без руху.
Частиною другою статті 44 КАС України часники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Отже, наведені правові норми КАС України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 27 травня 2020 року у справі №9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. 
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.
ОСОБА_1 не наведено жодних аргументів (з наданням на їх підтвердження доказів), які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру, які перешкоджали йому своєчасно та у межах строку, встановленого процесуальним законом, реалізувати право на звернення до суду з цим позовом.
Так, посилання ОСОБА_1 на очікування розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №9901/715/18 за його позовом про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії судів України від 20 липня 2018 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивач не зазначив яким чином розгляд вищезазначеної справи перешкоджав своєчасно звернутися до суду.
Як уже зазначалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку поважними.
При цьому суд налогошує, що з моменту прийняття спірного рішення минуло бульше двох років ( рішення ВРП від 26 лютого 2019 року № 570/0/15-19).
Суд вказує на те, що чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно нього є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким він раніше скористатися не бажав.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом є неповажними і не підтверджуються доказами.
Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Зважаючи на невиконання позивачем вимог ухвали Верховного Суду від 11 травня 2021 року щодо надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин його пропуску та належних доказів, позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 266, 295 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до Верховного Суду із позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, установленому законом.
Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. 
Судове рішення Верховного Суду в такій категорії справ набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя:                                                                        А.Г. Загороднюк 
Судді:                                                                                                     М.В. Білак
                                                                                                    О.А.Губська 
                                                                                                    В.М. Соколов 
                                                                                                    С.А. Уханенко