Справа № 742/912/21 	Головуючий у 1 інстанції Циганко М.О. 	
Провадження № 33/4823/315/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 05 березня 2021 року, о 21 год. 37 хв., по вул. Котляревського у м. Прилуки, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN MURANO, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як продувати прилад «Драгер» та їхати у лікарню відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова прийнята з грубими порушеннями норм процесуального права, а обставини, на яких вона ґрунтується, є виключно припущеннями. Зазначає, що свідки у місцевому суді пояснили, що всі пояснення були написані ними під тиском поліцейських та під їх диктовку. Вказує, що працівники поліції не прийняли до уваги наданий їм товарний чек та самі ліки, які він приймає у зв`язку з хворобою серця та втомою під кінець робочого дня. Крім того, не роз`яснили його права та не надали йому можливість залучити захисника. Послався на те, що в протоколі, поясненнях свідків, рапортах поліцейських, тощо взагалі не вказано, у який спосіб було запропоновано водію пройти огляд і які дії водія були щодо ухилення від такого огляду. Крім того вказує, що йому не надали сертифікат та свідоцтво відповідності приладу, яким він повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його письмове клопотання від 15.06.2021 року, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.   

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №471714  від 06.03.2021, ОСОБА_1 , 05 березня 2021 року, о 21 год. 37 хв., по вул. Котляревського у м. Прилуки, керував автомобілем NISSAN MURANO, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження медичного   огляду та продуття приладу «Драгер» ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу (а.с.3).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 допитаний у місцевому суді пояснив, що був зупинений працівниками поліції та запрошений свідком для проведення огляду водія на наявність алкогольного сп`яніння. Поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте останній заперечував його перебування в такому стані. В його присутності працівники поліції не пропонували  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Свідок не пам`ятає, чи пропонували поліцейські водію їхати у лікарню, підписати протокол та отримати його копію. Він не сказав би, що ОСОБА_1 був напідпитку, його не хитало, запаху алкоголю не було. Стверджував, що першочергові  письмові пояснення писав власноручно під диктовку поліцейських, тому що був втомлений та поспішав додому.
Місцевий суд правильно критично поставився до показань ОСОБА_3 , оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи та спростовуються його ж письмовими поясненнями, наданими в день складання протоколу, відповідно до яких ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття алкотестера «Драгер» на місці. Крім того, у судовому засіданні підтвердив, що пояснення писав власноручно, підпис у протоколі належить йому, тиску на нього поліцейські  не здійснювали. 

  Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що водій ОСОБА_1 в його присутності, відмовився проходити  медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та продуття  «Драгер» на місці. На неодноразові вимоги поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 всіляко ухилявся. Тому на останнього було складено протокол за ст.130 КУпАП, в якому він відмовився від підписів, дачі пояснень та отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом (а.с.6). 
При цьому, даний свідок лише засвідчує факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. На переконання апеляційного суду, свідок не мав жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , його пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції останній відмовився від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння і пропонував поліцейським продовжити розмову у кабінеті начальника Прилуцького районного відділу поліції. 

Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, та посилаючись на пункти Інструкції, яких вони повинні були дотримуватись, апелянт залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.
Матеріали справи не містять даних на підтвердження вимоги ОСОБА_1 до працівників патрульної служби надати сертифікат відповідності або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з протизаконними діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він у зв`язку з незадовільним станом здоров`я приймає медичний препарат «Корвалол» не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не підтверджені відповідними документами, а саме в матеріалах справи відсутні відповідні медичні документи щодо встановленого діагнозу та призначеного лікування.
Інші доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не спростовують доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП.

Отже, пояснення свідків, дані протоколу про адміністративне правопорушення та дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності в його діях складу адміністративного  правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.
  
Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний