Дата документу  Справа № 333/6740/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/6740/20                                                 Головуючий в 1 інст. Піх Ю.Р.
Провадження №33/807/247/21                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2021 року, якою провадження у справі відносно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 19.11.2020 о 20 годині 25 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ311183, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті автодороги на с. Підпорожненка при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який рухався і повертав праворуч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає, чим порушила п. 13.3 Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

       Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2   звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що у даній справі він не викликався та в судовому засіданні під час постановлення та проголошення даної постанови присутній не був. Із вказаною постановою суду не згоден та вважає висновки суду першої інстанції такими, що не в повній мірі відповідають обставинам справи. Так, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди вказує, що 26.11.2020 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110217 з д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись на швидкості близько 40-50 км/год по вул. Північне шосе в бік автошляху М-18, мав намір повернути ліворуч на повороті, на автодорогу яка веде до с. Богатирівка, селища Підпорожнянка, завчасно ввімкнув покажчик повороту, зменшив швидкість,  переконавшись, що транспортний засіб не буде створювати перешкод для руху транспортних засобів і перебуваючи безпосередньо на перехресті почав здійснювати маневр повороту (ліворуч) і вже перебуваючи на зустрічній смузі рух, відчув удар по транспортному засобу. Від удару його транспортний засіб ще протянуло декілька метрів в бік зустрічного напрямку безпосередньо з самого перехрестя і воно зупинилось. Твердження, що на його автомобілі не працював покажчик повороту не відповідає дійсності та підтверджується схемою ДТП. Просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 

Вивчивши матеріали справи, заслухавши потерпілого  ОСОБА_2 , адвоката Лихосенка Є.О. на підтримку доводів та вимог апеляції, думку ОСОБА_1 , який заперечував вимогам апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини скоєного, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суперечать даним в матеріалах справи, рішення суду не ґрунтується на належних, достовірних та допустимих доказах.
Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 14.6 а ПДР не вбачається. 
Проте, з таким висновком суду не погоджується апеляційна інстанція у зв`язку з наступним. 
Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 19.11.2020 о 20 годині 25 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ311183, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті автодороги на с. Підпорожненка при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який рухався і повертав праворуч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає, чим порушено п. 14.6 а Правил Дорожнього руху України.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не погоджуючись та не визнаючи свою вину в інкримінованому йому порушенні Правил дорожнього руху України пояснив, що він рухався на своєму автомобілі по вул. Північне шосе, 245 в напрямку траси Харків-Сімферополь. Під час руху, на повороті в с. Підпорожненка, він вирішив обігнати автомобіль Таврія, який почав здійснювати маневр без включеного покажчика повороту на ліво в село. На автомобілі Таврія був розбитий покажчик повороту, який не працював в момент ДТП. Вказує, що саме водій ОСОБА_2 , який не переконавшись у безпечності свого маневру вдарив його транспортний засіб. 
Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційного суду пояснив, що 26.11.2020 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110217 з д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись на швидкості близько 40-50 км/год по вул. Північне шосе в бік автошляху М-18, мав намір повернути ліворуч на повороті, на автодорогу яка веде до с. Богатирівка, селища Підпорожнянка, завчасно ввімкнув покажчик повороту, зменшив швидкість,  переконавшись, що транспортний засіб не буде створювати перешкод для руху транспортних засобів і перебуваючи безпосередньо на перехресті почав здійснювати маневр повороту (ліворуч) і вже перебуваючи на зустрічній смузі рух, відчув удар по транспортному засобу. Від удару його транспортний засіб ще протянуло декілька метрів в бік зустрічного напрямку безпосередньо з самого перехрестя і воно зупинилось.
Аналізуючи наведені пояснення учасників ДТП, апеляційний суд беручи до уваги ту обставину, що водій автомобіля ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті мав намір повернути ліворуч, в той час як водій транспортного засобу ВАЗ311183, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вирішив здійснив обгін, що об`єктивно встановлено судом під час судового засідання шляхом допиту учасників ДТП. 
При цьому, відповідно до пункту 14.6 а Правил дорожнього руху України, обгін на перехресті заборонений.
Факт здійснення обгону не вказаній ділянці дороги підтверджено і самим ОСОБА_1 як у письмових поясненнях, так і при апеляційному розгляді.
Також суд апеляційної інстанції зауважує на відомостях відображених у схемі ДТП, яка складалася за участю обох водіїв.
За даною схемою зафіксовано: напрямок руху транспортних засобів, місця зіткнення на перехресті на зустрічній полосі та розташовані після зіткнення автівки.
Сукупність відомостей, відображених у поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схемі ДТП, фотознімків та даних щодо технічних пошкоджень автомобілів демонструє перебування водія ОСОБА_2 у стані маневру, а саме повороту на перехресті, здійснення в цей час водієм ОСОБА_1 на перехресті обгону автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .
Отже, встановлені апеляційним судом порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 14.6 а  ПДР України знаходяться у прямому причинному зв`язку із ДТП та пошкодженням транспортних засобів.
Посилання ОСОБА_1 про те, що у транспортного засобу Таврія під керуванням ОСОБА_2 не працював покажчик повороту (оскільки був розбитий) слід визнати неспроможними, оскільки цю обставину, за встановлених обставин щодо дій водія ОСОБА_1 , не можна визнати такою, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП. 
Суд наголошує, що здійснення обгону на перехресті, що було зроблено ОСОБА_1 , прямо заборонено п. 14.6 а ПДР.
Одночасно, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід зауважити на необхідності розгляду справи у межах обставин та стосовно особи, відносно якої складений адміністративний протокол.
Між тим, місцевий суд приділив увагу діям водія ОСОБА_2 , відносно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався, натомість висновок щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України суд взагалі не вмотивував, обмежився констатацією власного висновку.
Даючи оцінку наявним у справі доказам, апеляційний суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.14.6а Правил дорожнього руху України.
Будь-які належні, достовірні та допустимі докази, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказаним водієм не надані. Його позицію про невинуватість, розцінює, як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржену постанову слід скасувати, як незаконну, а ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєне, суд апеляційної інстанції, враховує ту обставину, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, адже правопорушення було скоєне ще 19 листопада 2020 року.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2021 року, якою провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою визнати винним  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1   закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник