ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021                                                                                             Справа №  904/3999/20
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),
суддів: Широбокова Л.П., Чус О.В. 
секретар судового засідання Загреба В.С.
за участю представників:
від позивача: Григоріва О.Ю., юрисконсульт, довіреність №1180 від 13.10.2020
від відповідача: Овчинніков Б.С. адвокат, довіреність №НО82014/5232 від 31.08.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20 (суддя Ярошенко В.І.; рішення ухвалене о 13:16 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 19.01.2021)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У липні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 341482,80 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 16009,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" з забирання  з колій станції Інгулець вантажів, що прибували на його адресу, що є порушенням ним пункту 33 Правил видачі вантажу і статей 46, 47, 125 Статуту залізниць України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 341482,80 грн., збір за зберігання вантажів у розмірі 16009,32 грн. та судовий збір у розмірі 5311,66 грн.
Означене рішення суду вмотивовано тим, що підставою для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є доведений залізницею факт затримки на підходах до станції призначення порожніх власних вагонів, які прямували на адресу відповідача по перевізним документам, через скупченість вагонів на зазначеній станції призначення по причині несвоєчасного забирання з колій станції одержувачем ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" вантажів, які вже прибули на його адресу. Підстави звільнення відповідача від сплати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу відсутні, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ПрАТ "Інгулецький ГЗК) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20 скасувати та позовну заяву залишити без розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги 

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що в позовній заяві позивачем було зазначено, зокрема, що в лютому 2020 року на адресу ПрАТ "ІНГЗК" були прийняті до перевезення порожні власні вагони. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вагони було затримано на шляху прямування, представнику комбінату вручено повідомлення про затримку вагонів. Також позивач зазначив, що відмова ПрАТ "ІНГЗК" від сплати нарахованої суми безпідставна. Апелянт вказує на те, що при цьому позивачем, в порушення вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, не було зазначено докази, що підтверджують вказані обставини, а саме не було зазначено, чим підтверджується факт прийняття вагонів до перевезення на адресу ПрАТ "ІНГЗК"; чим підтверджується факт наявності вантажу на коліях станції призначення; факт повідомлення одержувача про прибуття вантажу та факт несвоєчасного забирання вантажу з колій станції одержувачем; факт вручення повідомлення про затримку вагонів; факт відмови від сплати нарахованої суми. Не зважаючи на те, що позивачем не було зазначено, чим підтверджуються зазначені вище та наведені в позовній заяві факти, суд визнав вказані факти встановленими. Також суд першої інстанції в порушення вимог п.8 ч.1 ст.226 ГПК України не установив позивачеві строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви. Враховуючи наведені обставини, апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду є незаконним, оскільки ухвалене без дотримання норм процесуального права в частині дотримання вимог ст.226 ГПК України. В зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню, а позовна заява повинна бути залишена без розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу 

13.04.2021 від позивача (АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця") на електронну адресу суду надійшов відзив, в якому позивач просить продовжити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та прийняти цей відзив до розгляду, мотивуючи це тим, що у зв`язку з обмеженнями, впровадженими з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та встановленням з 01.07.2020 для працівників АТ "Укрзалізниця", які працюють за п`ятиденним робочим тижнем з двома вихідними днями, режиму неповного (чотириденного) робочого тижня з неробочими днями по понеділках, відзив на апеляційну скаргу підготовлено позивачем із запізненням.
У своєму відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 по цій справі залишити без змін.
Позивач вважає, що твердження відповідача в апеляційній скарзі спростовуються доданими до матеріалів справи копіями залізничних накладних на спірні вагони, копіями повідомлень про затримку вагонів на підходах до станції призначення з підписами посадових осіб відповідача, яким вони були вручені з зазначенням часу вручення; відомості плати за користування вагонами були підписані представником відповідача із зауваженням, у яких міститься заперечення проти сплати нарахованих сум, ці суми не були списані з особового рахунку відповідача у безспірному порядку, тим самим відповідач засвідчив факт своєї відмови від сплати нарахованих сум.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В. поновлено Приватному акціонерному товариству "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 19.04.2021 о 11:30  год.; встановлено АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 12.04.2021; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021 задоволено заяву представника АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" Григорівої О.Ю. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; ухвалено судове засідання у справі  №904/3999/20 призначене на 19.04.2021 о 11:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Григорівої Ольги Юріївни з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2021 заяву ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №904/3999/20 залишено без розгляду, оскільки подана заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі не містить прохальної частини, не підписана та не відповідає зазначеним вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України і Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у задоволенні заяви представника ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Фурманюк І.В. про участь у судовому засіданні призначеному на 19.04.2021 о 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №904/3999/20 відмовлено, оскільки заява представника апелянта не містить доказів надсилання копії цієї заяви іншому учаснику справи, що підтверджується переліком додатків до заяви, а також те, що заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду подана до суду менше ніж як за п`ять днів до проведення судового засідання.
За розпорядженнями керівника апарату суду від 19.04.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Орєшкіної Е.В. та Кощеєва І.М. - членів колегії, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/3999/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 означеною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20 до свого провадження.
У судове засідання призначене на 19.04.2021 ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" участі свого уповноваженого представника не забезпечило.
Враховуючи неявку представників відповідача, зміну складу колегії суддів, з метою забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників справи, надання їм можливості направити в судове засідання своїх уповноважених представників, колегія суддів вважала за необхідне відкласти розгляд справи в межах строку встановленого Господарським процесуальним кодексом України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкладено апеляційний розгляд справи на 26.05.2021 о 11:30 год. та ухвалено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" ГригорівоїО.Ю. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2021 задоволено заяву представника ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Овчиннікова Б.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Судове засідання у справі  №904/3999/20 призначене на 26.05.2021 о 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Григорівої О.Ю. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon", ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення і для представника Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Овчиннікова Б.С. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Судове засідання 26.05.2021 відбулось в режимі відеоконференції в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" за участю представників сторін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити, а представник позивача заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві.
За результатами перегляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, вантажовласник), укладено договір №ПР/М-14-2/14757НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця", відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2 (а.с.11-14 т.1).
15.12.2015 сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №ПР/М-14-2/14757НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця", відповідно до якої змінено назву договору та преамбулу договору в частині залізниці (а.с.17 т.1).
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом.
Згідно з пунктом 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:
- порожні вагони під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години;
- інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.
Вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п. 6 договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 годин (п. 11 договору).
Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:
- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва №1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Цей договір укладається терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами (п. 19 договору).

10.12.2019 сторони підписали додаткову угоду №6 до договору №ПР/М-14-2/14757НЮдч від 02.06.2014, якою внесли зміни до пункту 19 цього договору та погодились, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 25.06.2014 по 31.03.2020 включно (а.с.21 т.1).

У лютому 2020 року за залізничними накладними №№ 45500501, 45500378, 45500311, 45500303, 45500295, 45500287, 45447067, 45445665, 45519261, 45511433, 45511409, 45511391, 45505773, 45500618, 45500550, 45519279, 45500535, 45521267, 45521242, 45519345, 45519337, 45519311, 45519303, 45519295, 45521275, 45519287, 45521523, 45521457, 45521424, 45521416, 45521333, 45521556, 45521572, 42370395, 42370411, 42370387, 42370379, 42370361, 42370353, 42370338, 42370429, 42443002, 42434282, 42370791, 42370452, 42370445, 42445080, 42370437, 42445072, 42445197, 42445189, 42445163, 42445171, 42445148, 42445155, 42445130, 42445114, 42445221, 42445213, 42445205, 42446815, 42445320, 42445296, 42445312, 42445288, 42445254, 42445262, 42445239, 42445247, 42446831, 42446823, 42445346, 42446872, 42446880, 42446864, 42446856, 42446849, 42446898, 42446906, 42446930, 42446922, 42446914, 42447110, 42446955, 42446963, 42446948, 45519287, 45502911, 45499720, 45499670, 42292763, 42292581, 42292557, 42292292, 45523628, 45522687, 45519311, 45493715, 45493707, 45482494. 45473212, 45493749, 41959040, 41959032, 41959016, 41959008, 41958919, 41958844, 41939208, 41959073, 41959081, 41967936, 41959719, 41959826, 41959727, 41959701, 41959149, 41959123, 41959115, 41959107, 41959099, 41968181, 41968124, 41969452, 41969445, 41969387, 41969064, 41969056, 41969031, 41939049. 41968223, 41968926, 41968207, 41969478, 41979345, 41979311, 41979329, 41978156, 41978115, 41978008, 41978099, 41977976, 41979410, 41979394, 41979402, 41979378, 41979378, 41979329, 41979311, 41978156, 41978115, 41978099, 41978008, 41977976, 41979402, 41979394, 41979345, 41979493, 41982034, 41979485, 41979469, 41979451, 41979444, 41979410, 41982026, 41982208, 41982216, 41982141, 41982109, 41982083, 41982075, 45523628, 45522687, 41969452, 41969445, 41969387, 41969064, 41969056, 41969031, 41969049  (а.с.152-200 т.1; а.с.1-173 т.2) залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "ІнГЗК" порожні залізничні вагони.
Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення - Інгулець Придніпровської залізниці.
На шляху прямування вагони було затримано через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини одержувача ПрАТ "ІнГЗК". Факт скупчення на коліях станції призначення Інгулець вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "ІнГЗК" раніше і своєчасно ним не забиралися, підтверджується складеними станцією Інгулець актами форми ГУ-23 №№ 333, 343, 345, 347, 348, 349, 350 (за весь час затримки вагонів на станції підходу Гейківка до станції призначення по наказу №87 від 04.02.2020) та №№ 354, 359, 361, 364, 369, 371, 373, 376, 377, 379, 380, 383, 386, 389, 391, 396, 400, 403, 406, 408, 410, 415, 422, 423, 425, 428, 432, 433, 434, 445, 451, 455, 456, 467, 469, 471, 472, 478, 559 (за весь час затримки вагонів на станції підходу Гейківка до станції призначення по наказу №95 від 06.02.2020), №№ 445, 451, 455, 456, 467, 469, 471, 472, 478, 559 (за весь час затримки вагонів на станції підходу Кривий Ріг Головний до станції призначення по наказу №136 від 12.02.2020), копії яких містяться у матеріалах справи (а.с.88-142 т.1).
У зв`язку з наявністю на коліях станції призначення Інгулець неприйнятих ПрАТ "ІнГЗК" вагонів, які надійшли на його адресу раніше та не приймались вантажовласником, позивачем було видано накази про затримку спірних вагонів №87 від 04.02.2020 по станції Гейківка Придніпровської залізниці, №95 від 06.02.2020 по станції Гейківка Придніпровської залізниці та №136 від 12.02.2020 по станції Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці (а.с. 58, 63, 68 т.1).
За фактом затримки станцією Гейківка Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти загальної форми ГУ-23 №4 від 04.02.2020; №5 від 06.02.2020 (а.с. 60, 65 т.1) та акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №4 від 04.02.2020, №4 від 06.02.2020; №5 від 06.02.2020, №5 від 13.02.2020 (а.с. 61-62, 66-67 т.1).
За фактом затримки станцією Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт загальної форми ГУ-23 №5223 від 12.02.2020 (а.с.70 т.1) та акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №6 від 13.02.2020 (а.с.71 т.1).
З наявних у матеріалах справи повідомлень про затримку вагонів №№ 4, 5 станції Гейківка та №6 станції Кривий Ріг Головний вбачається, що відповідача було проінформовано про затримку спірних вагонів з його вини (а.с. 59, 64, 69 т.1).
По прибуттю вагонів на станцію Інгулець, у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станція Інгулець форми ГУ-2 (а.с.72-87 т.1).
Станцією призначення Інгулець були оформлені відповідні акти загальної форми ГУ-23 №472 від 14.02.2020, №506 від 16.02.2020, №509 від 16.02.2020, №510 від 16.02.2020, №565 від 18.02.2020 (а.с.143-151 т.1), на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 15029097, 15029098, 15029099, 15029102, 15029103, 16029112, 18029134, 19029145, 20029147, 20029148 (а.с.33-54 т.1) та збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№ 21029013, 25029014 (а.с.55-57 т.1) на загальну суму 354110,52 грн. (з ПДВ).
На відомостях містяться написи, що із нарахованими сумами ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" не погоджується, оскільки немає можливості прийому через відсутність вільних колій у зв`язку з простоєм на під`їзному шляху ПрАТ "ІнГЗК" прийнятих до перевезення маршрутів.
Несплата відповідачем у добровільному порядку плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу стала приводом для звернення позивача до господарського суду із позовом про стягнення цих коштів в примусовому порядку, що й є предметом спору у цій справі.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання перевезення вантажів залізницею та зобов`язань, які виникають між залізницею та вантажоодержувачем, зокрема за договором про експлуатацію залізничної під`їзної колії.
Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.
Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Згідно з частинами 1, 2 та 7-9 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.
Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
За приписами пункту 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.
Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.
Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.
Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, місцевий господарський суд виходив із того, що станціями затримки та призначення оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час затримки вагонів на коліях залізниці відповідно до наказів №87 від 04.02.2020, №95 від 06.02.2020 та №136 від 12.02.2020 згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами і Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, розраховані плата за користування вагонами, яка включена до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 15029097, 15029098, 15029099, 15029102, 15029103, 16029112, 18029134, 19029145, 20029147, 20029148 (а.с.33-54 т.1) та збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№ 21029013, 25029014 (а.с.55-57 т.1)  на загальну суму 357492,12 грн. (з ПДВ).
Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно повідомив відповідача про свою готовність передати вагони на під`їзну колію, стосовно яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника; відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці.
Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування.
Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків плати за користування вагонами на суму 341482,80 грн. (з ПДВ) та збору за зберігання вантажів на суму 16009,32 грн. (з ПДВ), за результатами якої суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

На думку апелянта, позивачем не доведений факт прийняття вагонів для перевезення відповідачем, факт наявності вантажу на коліях станції призначення, факт повідомлення одержувача про прибуття вантажу та факт несвоєчасного забирання вантажу з колій станції одержувачем, факт вручення повідомлення про затримку вагонів та факт відмови від сплати нарахованої суми.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина третя статті 909 Цивільного кодексу  України).
Підпунктом 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
При цьому, Статут залізниць України  визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту залізниць України). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту залізниць України).
Позивачем в матеріали справи надано накладні №№ 45500501, 45500378, 45500311, 45500303, 45500295, 45500287, 45447067, 45445665, 45519261, 45511433, 45511409, 45511391, 45505773, 45500618, 45500550, 45519279, 45500535, 45521267, 45521242, 45519345, 45519337, 45519311, 45519303, 45519295, 45521275, 45519287, 45521523, 45521457, 45521424, 45521416, 45521333, 45521556, 45521572, 42370395, 42370411, 42370387, 42370379, 42370361, 42370353, 42370338, 42370429, 42443002, 42434282, 42370791, 42370452, 42370445, 42445080, 42370437, 42445072, 42445197, 42445189, 42445163, 42445171, 42445148, 42445155, 42445130, 42445114, 42445221, 42445213, 42445205, 42446815, 42445320, 42445296, 42445312, 42445288, 42445254, 42445262, 42445239, 42445247, 42446831, 42446823, 42445346, 42446872, 42446880, 42446864, 42446856, 42446849, 42446898, 42446906, 42446930, 42446922, 42446914, 42447110, 42446955, 42446963, 42446948, 45519287, 45502911, 45499720, 45499670, 42292763, 42292581, 42292557, 42292292, 45523628, 45522687, 45519311, 45493715, 45493707, 45482494. 45473212, 45493749, 41959040, 41959032, 41959016, 41959008, 41958919, 41958844, 41939208, 41959073, 41959081, 41967936, 41959719, 41959826, 41959727, 41959701, 41959149, 41959123, 41959115, 41959107, 41959099, 41968181, 41968124, 41969452, 41969445, 41969387, 41969064, 41969056, 41969031, 41939049. 41968223, 41968926, 41968207, 41969478, 41979345, 41979311, 41979329, 41978156, 41978115, 41978008, 41978099, 41977976, 41979410, 41979394, 41979402, 41979378, 41979329, 41979311, 41978156, 41978115, 41978099, 41978008, 41977976, 41979402, 41979394, 41979345, 41979493, 41982034, 41979485, 41979469, 41979451, 41979444, 41979410, 41982026, 41982208, 41982216, 41982141, 41982109, 41982083, 41982075, 45523628, 45522687, 41969452, 41969445, 41969387, 41969064, 41969056, 41969031, 41969049, що підтверджують приймання позивачем до перевезення на адресу відповідача порожніх власних вагонів. Достовірність вказаних доказів не спростована відповідачем, не викликає сумніву у суду та є належними доказами на підтвердження доводів позивача щодо прийняття до відправлення у лютому 2020 року на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" порожніх власних вагонів.
Матеріалами справи підтверджується, що станціями затримки Гейківка, Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №4 від 04.02.2020, №4 від 06.02.2020, №5 від 06.02.2020, №5 від 13.02.2020, №6 від 13.02.2020 та акти загальної форми ГУ-23 №4 від 04.02.2020, №5 від 06.02.2020, №5223 від 12.02.2020 та станцією призначення Інгулець вручено представнику відповідача повідомлення про затримку цих вагонів. 
В матеріалах справи наявні повідомлення про затримку вагонів №№ 4, 5 станції Гейківка, №6 станції Кривий Ріг Головний (а.с.59, 64, 69 т.1), які підписані відповідачем із зауваженнями, та копії витягів із книг повідомлень (а.с.72-87 т.1), що спростовує доводи апелянта про недоведеність факту повідомлення його про затримку спірних вагонів.
Матеріалами справи також підтверджується, що у зв`язку з тим, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, на станції призначення Інгулець були складені акти загальної форми ГУ-23 №472 від 14.02.2020, №506 від 16.02.2020, №509 від 16.02.2020, №510 від 16.02.2020, №565 від 18.02.2020 (а.с.143-151 т.1), в яких відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами зазначений початок (у годинах та хвилинах) та закінчення затримки вагонів та їх номери, тому наявні в матеріалах справи акти загальної форми є належними доказами, що підтверджують початок та закінчення затримки вагонів відповідача.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що позивачем в порушення вимог ч. 5 ст. 162 ГПК України в позовній заяві не зазначено доказів, які підтверджують вказані обставини, оскільки наведені твердження не відповідають дійсності.
Так відповідно до пункту 8 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно з частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних документів).
З матеріалів справи встановлено, що позивачем до позовної заяви були додані докази відповідно до переліку документів, який містить позовна заява, у тому числі: копії залізничних накладних, копії наказів, копії актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, копії актів загальної форми ГУ-23, копії повідомлень про затримку вагонів,  копії витягів з книги повідомлень. 
Зазначені документи досліджено під час розгляду справи судом першої інстанції в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України та надано їм відповідну оцінку. Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника та залишення позовної заяви без розгляду.
Таким чином, спірні суми плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.
Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 7967,49 грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 у справі №904/3999/20 - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 03.06.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.М. Подобєд

Суддя                                                                                          Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                          О.В. Чус