Ухвала
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 203/1079/20
 
провадження № 61-6706ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, треті особи: комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради», комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради», державний реєстратор Кам`янської міської ради Бараннік Ганна Олександрівна, про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування змін у державному реєстрі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив скасувати розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 16 березня 2020 року № 25-КП; поновити його на посаді керівника комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради» (далі - КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради»); стягнути з Дніпропетровської обласної ради заробітну плату за час вимушеного прогулу; скасувати зміни, внесені до реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо керівника КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №1» Дніпропетровської обласної ради».
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради «Про кадрові питання комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради від 16 березня 2020 року № 25-КП про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради з 18 березня 2020 року. В іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради з 18 березня 2020 року.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення позивача було проведено без дотримання встановленого законом порядку застосування дисциплінарного стягнення, за відсутності підстав для його застосування. В зв`язку з цим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування розпорядження від 16 березня 2020 року та поновлення його на посаді, суд вважав обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, так як позивач мав право заявити такі вимоги, саме до відповідного комунального закладу, а не до Дніпропетровської обласної ради. Крім того, судом було відмовлено у задоволенні позовних вимоги в частині скасування змін, внесених до державного реєстру юридичних осіб щодо керівника Комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 1» Дніпропетровської обласної ради», оскільки вказані вимоги належним чином не обґрунтовані, заявлені не у передбачений законом спосіб та така реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині керівника юридичної особи, може бути внесена у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
 
22 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження,  ОСОБА_1 подав на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулускасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його позов задовольнити.
 
Касаційна скарга містить клопотання заявника разом із належними доказами щодо поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, зі змісту якого вбачається, що повний текст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції вручено 25 березня 2021 року.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
Крім того, касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в установлених порядку та розміру. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
 
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви, де містяться окремі вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
За  подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, таким чином 840 грн 80 коп.*200%=1 681 грн 60 коп.
 
Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 грн 60 коп.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору за подання цієї касаційної скарги або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року. 
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
  
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян