ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 р.	Справа № 552/1795/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Самсонова О.А., м. Полтава, повний текст складено 30.04.21 року по справі № 552/1795/21
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради ,          Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Київської районної у м.Полтаві ради     
           треті особи:           Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,          Інспекція по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради 
          про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради, (надалі також – відповідачі), треті особи – Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Інспекція по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 228 від 21.12.2020, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.04.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не взяв до уваги той факт, що з протоколом № 0449 від 02 грудня 2020 року позивач ознайомлений не був, його не підписував, даних про сповіщення позивача про місце і час розгляду справи Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради, згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять.
Від Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради зазначено, що оскільки договір на вивіз сміття позивачем не укладено, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КАС України, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Інші учасники справи правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та здійснює свою діяльність у туристичному агентстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та використовується позивачем як фізичною особою - підприємцем для здійснення його господарської діяльності, що позивачем не заперечується.
02 грудня 2020 року старшим інспектором Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста ОСОБА_2 складено протокол № 0449 про порушення ст. 152 КУпАП ОСОБА_1 (а.с. 27, 28).
Згідно з вказаним протоколом 02 грудня 2020 року об 11-00 год в АДРЕСА_1 , встановлено факт порушення вимог в сфері благоустрою, а саме, у турагенстві «Поїхали з нами» не укладений договір на вивезення побутових відходів, чим порушено ст. 47 Правил благоустрою м. Полтави.
21 грудня 2020 року постановою адміністративної комісії виконкому Київської районної у м.Полтаві ради від № 228 встановлено порушення ОСОБА_1 ст. 47 Правил благоустрою міста Полтави, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради VІІ скликання від 16 червня 2017 року, визнано винним ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (а.с. 26).
Відповідно до вказаної постанови ФОП ОСОБА_1 не уклав договір на вивезення твердих побутових відходів з туристичної агенції «Поїхали з нами» за адресою: АДРЕСА_1 .
Скориставшись правом на оскарження постанови № 228 від 21 грудня 2020 року у судовому порядку, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 152 КУпАП, доведена та підтверджується наданими відповідачем до суду доказами, у тому числі протоколом № 0449 від 02 грудня 2020 року.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
Відповідно до ст. 47 Правил благоустрою міста Полтави, затверджених рішенням 11 сесії Полтавської міської ради VІІ скликання від 16 червня 2017 року, суб`єкти господарювання та громадяни, які мають будинки на правах приватної власності зобов`язані щорічно, за два місяця до кінця календарного року, укладати договори вивезення, приймання та знешкодження побутових відходів та своєчасно робити сплату за послугу на наступний рік.
Зазначена норма є імперативною і обов`язковою для виконання, адже відповідно до частини 1статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради прийняті в межах наданих повноважень є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Оскільки договір позивачем не укладений, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.
В свою чергу, згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Колегія суддів зауважує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17.
Вирішуючи питання щодо додержання порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, встановленого законом, колегія суддів бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення № 0449 від 02 грудня 2020 року, складений старшим інспектором Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста ОСОБА_2 , крім іншого містив інформацію про дату, час та місце розгляду справи, проте, позивачем отриманий не був.
Зазначена інформація про відмову від підпису особи, відносно якої складено протокол, засвідчена підписом уповноваженої особи - інспектора Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста ОСОБА_2 .
Окрім того, в графі вищенаведеного протоколу підпис свідка в разі відмови суб`єкта правопорушення від підпису також відсутній (а.с. 28).
Доказів вручення чи направлення протоколу на адресу позивача, як і інших доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.
Тобто, відповідачами не виконано обов`язок вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, визначений ст. 245 КУпАП, в якому була зазначена дата розгляду справи, у зв`язку з чим позивач був неповідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.
Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16, від 06 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а (2а/205/27/17).
Щодо надіслання копії оскаржуваної постанови, то матеріали справи також не містять таких відомостей. 
За таких обставин, немає підстав стверджувати, що позивач був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови № 288 від 21.12.2020.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради не було дотримано положень глави 22 КУпАП, які регулюють порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не було належним чином повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова винесена за відсутності відомостей про належне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, чим порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.
З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів уважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення з огляду на відхилення доводів позивача про те, що він був належним чином повідомлений про розгляд адміністративною комісією справи про притягнення його до відповідальності та погоджується з доводами позивача про те, що прийнята постанова про адміністративне правопорушення № 288 від 21 грудня 2020 року, враховуючи неналежне повідомлення позивача про такий розгляд, є протиправною та підлягає скасуванню. Тобто, Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради, як суб`єкт владних повноважень та сторона у справі, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України не довела правомірності своїх дій (рішень) у спірних правовідносинах з позивачем.
За такого правового регулювання та обставин справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні з позовною заявою, відповідно до квитанції № 46367 від 16.04.2021 сплатив судовий збір у сумі 454,00 грн (а.с. 15). При подачі апеляційної скарги, відповідно до квитанції № 48089 від 10.05.2021, позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 681,00 грн.
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, враховуючи, що рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають  стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 1135,00 грн (454,00 грн + 681,00 грн).
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.04.2021 по справі № 552/1795/21  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 228 від 21.12.2020, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Київської районної у м. Полтаві ради.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської районної у м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич