ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 травня 2021 року           справа №200/117/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,  розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу  адвоката Климович Вікторії Петрівни в інтересах ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 р.  у справі  № 200/117/21-а (головуючий І інстанції суддя Череповський Є.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області       про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми пенсії,

                                                В С Т А Н О В И В:

5 січня 2021  позивач  звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із   позовною заявою, в якій просив  стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача нараховану, але не виплачену суму пенсії за період з березня 2018 по липень 2019 у сумі 30799, 10 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних на момент стягнення (а.с. 1-3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/117/21-а  адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., Великоновосілківський р-н, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, б. 103, код в ЄДРПОУ 42171290) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію по інвалідності за період з 01.03.2018 року по 31.07.2019 року в сумі 30799,10 грн.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в межах суми пенсії за один місяць (а.с. 178-180).
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції  в частині відмови стягнути з боржника 3% річних та інфляційні виплати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що  у статті 625 ЦПК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. У позовній заяві позивач посилався на норми закону, який саме і передбачає механізм компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати громадянам, а саме  на ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».
Апелянт зазначає, що визначена відповідачем заборгованість з виплати пенсії у загальній сумі 30799, 10 грн. розрахована за рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області у справі № 237/5495/17 від 25 січня 2018 року. Заборгованість за рішенням віднесена до грошових зобов`язань без умови визначення характеру правовідносин. Відповідно до постанови ВСУ у справі № 6-2168цс15 від 30 березня 2016 року, за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, враховує наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером по інвалідності та перебуває на обліку в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.
Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області у справі № 237/5495/17 від 25 січня 2018 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області щодо припинення виплати пенсії за інвалідністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області (індекс 85600, місто Мар`їнка, вул. Заводська, 24, ЄДРПОУ 22014014) поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01 березня 2017 року на рахунок НОМЕР_3 , відкритий позивачем раніше у ОПЧ № 10004/0551 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 61-64).
Вказане рішення набрало законної сили 27 лютого 2018 року.
На письмовий запит позивача відповідач листом № 347/К-08-01-08 від 23 липня 2019 року повідомив, що заборгованість з виплати пенсії у загальній сумі 30799,10 грн. буде виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
За унормуванням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України   боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону України від 22.11.1996 №543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). 
У преамбулі вказаного Закону зазначено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. …».
З наявних у справі матеріалів не вбачається, що між  позивачем та управлінням Пенсійного фонду існували господарські правовідносини як між суб`єктами господарювання.
Трактування апелянтом  невиплати різниці у пенсії як невиконаного органом Пенсійного фонду грошового зобов`язання, за яке сплачується інфляційні нарахування та три проценти річних, є помилковим та не ґрунтується на нормах пенсійного законодавства.   Питання щодо виплати пенсії за минулий час та, зокрема, виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам врегульовані ст. 46 Закону №1058-IV.
З урахуванням викладеного позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є  необґрунтованими і  задоволенню не підлягають.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  адвоката Климович Вікторії Петрівни в інтересах ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 р.   -  залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 р.  у справі  № 200/117/21-а  -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Колегія суддів:                                                                                Г.М. Міронова

                                                                                                       І.В. Геращенко

                                                                                                       Е.Г. Казначеєв