ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2699/20                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                       Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                          Федотова І.В.,Коротких А.Ю.
          за участю секретаря                                                        Ковтун К.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенд Індастрі" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                   В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенд Індастрі" (далі - позивач) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 16.08.2019 №295 "Про скасування рішень Держгеонадр про надання спеціальних дозволів на користування надрами"; зобов`язання відповідача вчинити дії щодо видачі йому спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків кварцових родовища "Вершини" у Чернігівській області; зобов`язання відповідача провести у відповідності до положень статті 34 Кодексу України про надра розрахунок розміру збору на видачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків кварцових родовища "Вершини" у Чернігівській області та повідомити товариство письмово шляхом надіслання листа з вказаним розміром збору та платіжних документів.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку щодо не направлення Держгеонадрами листа про сплату збору за надання дозволу, взагалі не надано оцінку листам позивача №1/22-1 від 22.04.2019 та №1/02 від 02.05.2019, та діям Держгеонадр спрямованим на здійснення позивачем сплати збору за надання дозволу у строки передбачені Порядком. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ТОВ "Сенд Індастрі" було подано до Держгеонадра України заяву №1-02/09 від 03.09.2018  про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків кварцових родовища «Вершини» без проведення аукціону.
Наказом №69 від 07.03.2019  (пунктом 5 додатку №1 до наказу) Товариству було надано спеціальний дозвіл на видобування пісків кварцових родовища "Вершини" Чернігівської області строком на 20 років (а.с. 6-8).
Листом за №4804/03/12-19 від 14.03.2019 Держгеонадра України повідомило позивача, що йому необхідно звернутись до Українського державного геологорозвідувального інституту для обрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами. Також ТОВ "Сенд Індастрі" повідомлено, що для оформлення спеціального дозволу на користування надрами товариству необхідно підготувати належним чином Угоду про умови користування надрами (2 примірники) та подати супровідним листом до Держгеонадра України для подальшого опрацювання (а.с. 9).
16.08.2019 відповідачем було видано наказ №295, яким скасовано пункт 5 додатку №1 до наказу від 07.03.2019 №69 в частині надання спеціального дозволу ТОВ "Сенд Індастрі", у зв`язку із несплатою позивачем у визначений строк збору за його надання. 
Листом від 27.08.2019 за №17689/01/12-19 було повідомлено позивача про прийняте рішення (а.с. 10-12).
Вважаючи дії відповідача щодо скасування наказу про надання спеціального дозволу протиправними, ТОВ "Сенд Індастрі" звернулось до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Частиною 2  статті 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з підпунктом 12 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого  Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №391/2011  (в редакції станом на 25.11.2014 року), Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ з подальшим видобуванням нафти і газу (промисловою розробкою родовищ); будівництво та експлуатацію підземних споруд, не пов`язаних із видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне та рекреаційно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.
Відповідно до  статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр (ст.19 цього Кодексу).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615  затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі  Порядок №615).
Відповідно до п. п. 3 п. 8 Порядку №615 без проведення аукціону дозвіл надається у разі геологічного вивчення та видобування корисних копалин місцевого значення.
Інформацію про ділянки надр, які пропонуються для надання зазначених дозволів, орган з питань надання дозволу або Рада міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до повноважень (далі - орган з питань надання дозволу) розміщує не пізніше ніж за 30 днів до прийняття рішення про надання дозволу у газеті "Урядовий кур`єр" та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням назви ділянки надр, її місцезнаходження, виду корисних копалин, виду користування надрами, початкової ціни продажу дозволу, адреси, за якою надсилаються заяви на отримання дозволу.
Згідно з п. 13 Порядку  за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами, затвердженої  Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 року № 1374.
За надання дозволів без проведення аукціону з метою виконання угод про розподіл продукції справляється збір у розмірі 1 відсотка початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні.
Суб`єкт господарювання повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу.
У разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу суб`єкт господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. При цьому комісія з питань надрокористування, що утворена органом з питань надання дозволу відповідно до пункту 25 цього Порядку, може продовжити строк сплати збору за умови подання суб`єктом господарювання письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як на 15 календарних днів.
В даному випадку, як свідчать матеріали справи, листом від 28.03.2019 відповідач повідомив позивача про те, що Держгеонадра було прийнято рішення №69 про надання Товариству спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків кварцових родовища «Вершини» у Чернігівській області. Вказаним листом позивачу повідомлено, що він повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу. Товариству запропоновано звернутись до Українського державного геологорозвідувального інституту для обрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування пісків кварцових родовища «Вершини» у Чернігівській області. Зазначено, що обрахунок вартості геологічної інформації здійснює Державне геологічне підприємство «Державна комісія з експертизи геологічних проектів та кошторисів «Геолекспертиза». Також зазначено, що для оформлення спеціального дозволу на користування надрами підприємству необхідно підготувати належним чином Угоду про умови користування надрами (2 примірники) та подати супровідним листом до Державної служби геології та надр України для подальшого опрацювання. 
Позивачем на виконання листа відповідача було укладено договір №КД0589-958 від 12.03.2019 з Українським державним геологорозвідувальним інститутом (УКРДГРІ) про надання послуг з визначення вартості запасів піску кварцового родовища «Вершини» у Чернігівській області.
Відповідно до пункту 1.3 Договору результатом надання послуг є експертна оцінка вартості запасів піску кварцового родовища « Вершини » та рекомендації Державній службі геології та надр України, відповідно до Постанов КМУ №1374 від 15.10.2014 та №615 від 30.05.2011, щодо розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що УКРДГРІ на виконання умов договору повинно надати саме рекомендації Державній службі геології та надр України, відповідно до Постанов КМУ №1374 від 15.10.2014 та №615 від 30.05.2011, щодо розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування, а не визначити Товариству розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування.
Відповідно до ч.1  ст.34 Кодексу України про надра, розмір плати за надання спеціальних дозволів на користування надрами визначається за результатами аукціону. У разі надання дозволу без проведення аукціону справляється збір, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні. Початкова ціна продажу дозволу на аукціоні розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, виходячи з вартості запасів і ресурсів корисних копалин родовищ або ділянок надр відповідно до методики, встановленої Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до п.1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1174, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що саме до повноважень Державної служби геології та надр України відноситься остаточне визначення розміру збору, який розраховується відповідно до Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 року №1374. Після визначення розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Державна служба геології та надр України зобов`язана  повідомити заявника про необхідність сплати такого збору у строки, визначені законодавством.
У п. 13 Порядку №615 зазначено, що суб`єкт господарювання повинен сплатити у повному обсязі збір за надання дозволу протягом 45 календарних днів з дати відправлення повідомлення про прийняття рішення про надання дозволу.
Водночас, можливість виконати вказану вимогу виникає лише з моменту отримання листа із визначеним розміром збору, розрахованим уповноваженим органом у порядку, встановленому статтею 34 Кодексу України про надра.
У апеляційній скарзі відповідач зазначив, що направляв на адресу позивача лист від 07.05.2019 за №8373/03/12-19, в якому було зазначено про необхідність сплати збору у розмірі 13822,245 тис.грн. за відповідними реквізитами. 
Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта необгрунтованими, оскільки жодних доказів вручення вказаного листа позивачу апелянтом ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду надано не було.
У позовній заяві позивач наполягав, що жодних листів від відповідача із зазначенням розміру збору та реквізитів  для сплати коштів він не отримував.
Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що в даному випадку Держгеонадра України не було надано переконливих доказів розрахунку позивачу збору за надання спеціального дозволу та доказів надіслання ТОВ "Сенд Індастрі" відповідного повідомлення про його сплату.
Частиною другою  статті 6 КАС України  передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів»  встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 07.06.2012 (заява 38433/09, п.178-179) ЄСПЛ дійшов висновку, що інтереси, пов`язані з використанням ліцензії, були майновими інтересами, які захищаються статтею 1 Протоколу №1. Правомірне очікування компанії-заявника, яке було пов`язане з такими майновими інтересами, як експлуатація аналогової телевізійної мережі на основі ліцензії, було достатньою підставою для того, щоб становити матеріальний інтерес, а отже й «майно» в розумінні положення, передбаченого в першому реченні статті 1 Протоколу № 1, яка, таким чином, є застосовною в даній справі.
Аналогічного висновку ЄСПЛ дійшов у справі «ТОВ Megadat.com проти Молдови» (заява № 21151/04, рішення від 08.04.2008), в якій розглядав скаргу на припинення ліцензії за статтею 1 Першого протоколу.
Відтак, спеціальний дозвіл на користування надрами є «майном», а отже правовідносини щодо надання спеціального дозволу на користування надрами повинні здійснюватись з дотриманням ст.1 Першого протоколу до Конвенції щодо права на мирне володіння майном.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенд Індастрі"  скористалось своїм правом на подання заяви на отримання спеціального дозволу на користування надрами та мало правомірні очікування того, яке майно ним буде отримано у випадку отримання спеціального дозволу, та які витрати при цьому ним можуть бути понесені у зв`язку із отриманням спеціального дозволу.  На виконання вимог відповідача позивачем було укладено договір №КД0589-958 від 12.03.2019 з Українським державним геологорозвідувальним інститутом (УКРДГРІ) про надання послуг з визначення вартості запасів піску кварцового родовища «Вершини» у Чернігівській області та здійснено 100% оплату, за надання послуг. 
Проте, жодних звітів чи повідомлень від УКРДГРІ та відповідача про вартість збору за надання дозволу позивач не отримував. 
Про вказані обставини Товариство повідомляло відповідача листами від 22.04.2019 № 1/22-1, 02.05.2019 №1102.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні  підстави для скасування пункту 5 Додатку №1 до наказу від 07.03.2019 №69, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ від 16.08.2019 №295 "Про скасування рішень Держгеонадр про надання спеціальних дозволів на користування надрами" є протиправним та підлягає скасуванню.
Інші позовні вимоги є похідними від первісної тому також підлягають задоволенню.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначено докази, відхилені судом та мотиви відхилення доводів та заперечень відповідача наведених у відзиві на позовну заяву, мотивованої оцінки кожного аргументу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки як свідчать матеріали справи відзив на позовну заяву був направлений на адресу суду першої інстанції вже після винесення рішення у справі. 
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
          Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд          

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України -  залишити без задоволення. 
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
                    
          Головуючий суддя:                                                                        Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                         І.В. Федотов

                                                                                                           А.Ю. Коротких