ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України
19 травня 2021 року м. Херсон
номер справи: 667/10480/14-ц
номер провадження: 22-ц/819/1092/21
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого – Радченка С.В.,
суддів: Кузнєцової О.А., Склярської І.В., 
секретар: Плохотніченко А.В.
учасники справи:
представник ОСОБА_1  – адвокат Буженко Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року, постановленої під головуванням судді Зуб І.Ю., у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції
У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судові засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду. Зокрема посилається на те, що ухвалою суду від 21.09.2020 року було визначено обов`язковою участь представника позивача в судовому засіданні, разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що зазначену ухвалу представником було отримано. Крім того, банком неодноразово надавались суду заяви про розгляд справи за відсутності представника Банку.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
           Відповідно до ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Здійснивши аналіз вказаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: 1) повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; 2) повідомлення позивача про судове засідання належним чином; 3) відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; 4) нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; 5) від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов, не дає права суду залишати позов без розгляду.
Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №759/6512/17 (провадження №61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі №686/31597/19 (провадження №61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі №450/1805/18 (провадження №61-2329св20).
Справа розглядалася судами неодноразово.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2020 року прийнято дану справу до провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
21.09.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу про визнання явки представника позивача за первісним позовом обов`язковою.
29.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надано суду уточнену позовну заяву, в якій представник Банку зазначає що, в разі неявки представника в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.
  Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що явка позивача до суду була визнана обов`язковою, проте представник позивача двічі поспіль (25.11.2020 року та 22.01.2021 року ) не з`явився до суду,  не надав суду доказів об`єктивної неможливості особистої участі  чи неможливості забезпечення явки представника банку.
Однак, колегія судів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки при постановленні ухвали було неправильно та не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права.
Так, матеріали справи не містять жодних належних доказів про те, що до відома позивача була доведена ухвала, якою їх явку визнано обов`язковою.
Крім того з ухвали суду не вбачається, в чому полягає неможливість  розгляду справи без участі представника позивача. Тобто, суд визнаючи обов`язковою явку представника позивача, в порушення вимог ЦПК України не обґрунтував таке процесуальне рішення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутня повторність (двічі підряд) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду, крім того матеріали справи містять клопотання представника позивача, щодо розгляду справи у його відсутність та не містять вмотивованої ухвали суду, щодо неможливості розгляду даної справи без участі представника Банку.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позов  не знаходить свого вирішення з 2014 року, що є тривалим строком розгляду даного питання та порушує право на справедливий суд гарантоване ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду    скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст. ст.  374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 травня 2020 року.

Головуючий                                                                                                     С.В. Радченко

Судді:                                                                                                                   О.А. Кузнєцова

                                                                                                                           І.В. Склярська