Ухвала
 
18 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 554/4353/17
провадження № 61-11094св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визначення розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним, протиправним та скасованим рішення Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія») про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного йому страхового відшкодування в сумі 36 570,34 грн; зобов`язати (спонукати) ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» прийняти рішення про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного йому страхового відшкодування в сумі 99 500 грн за відсутності факту оплати проведеного ремонту.
 
Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року, з урахуванням ухвал цього суду від 05 листопада 2018 року та від 25 січня 2019 року про виправлення описок, позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 63 429,66 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 8 500 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи - 2 500 грн, а також - на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.
 
Додатковим рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 січня 2019 року визнано незаконним рішення ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про здійснення страхового відшкодування ОСОБА_1 в частині визначення суми страхової виплати за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 у розмірі 36 570,34 грн. В частині позовних вимог про визнання рішення ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про здійснення страхового відшкодування скасованим та зобов`язання ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» прийняти рішення про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 99 500 грн за відсутності факту оплати проведеного ремонту - відмовлено.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без змін.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вирішення питання про стягнення судових витрат, оскільки постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без задоволення.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року, додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року та ухвалу цього суду від 16 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
03 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Октябрського районного суду міста Полтави заяву, в якій зазначив, що не підтримує позовні вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Тому просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються з витрат на послуги експерта і витрат на професійну правничу допомогу, надану в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій. 
 
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визнання розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії. Провадження у справі закрито. В задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовлено.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року в частині відмови в стягненні судових витрат скасовано. Заяву ОСОБА_1 в частині стягнення понесених ним у справі судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 500 грн - сплачені за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 25 500 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
 
23 липня 2020 року ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, а ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року - залишити без змін.
 
05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року і витребувано матеріали справи з Октябрського районного суду міста Полтави.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду. Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визнання розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко