ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/1572/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
за участю секретаря судового засідання Чернова Є.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року (суддя Кучма К.С., повний текст рішення складено 25.01.2021) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровської області щодо відмови в:  зарахуванні до страхового стажу для призначення позивчау пенсії період з 01.10.2007 по 31.12.2010 включно, період з 01.07.2018 по 31.08.2018 включно;  зарахуванні до страхового стажу для призначення позивачу пенсії період часу з 07.06.2014 по 10.09.2014 включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три;  призначенні, нарахуванні та виплати позивачу пенсії з 01.12.2018; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області:  зарахувати до страхового стажу для призначення позивачу пенсії період з 01.10.2007 по 31.12.2010 включно, період з 01.07.2018 по 31.08.2018 включно;  зарахувати до страхового стажу для призначення позивачу пенсії період часу з 07.06.2014 по 10.09.2014 включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три;  належним чином здійснити призначення, нарахування та виплату позивачу пенсії без обмеження граничного розміру  з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів  статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»  та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 01.12.2018, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат; 3) стягнути з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь позивача моральну шкоду в сумі 300000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 періоду з 01.10.2007 по 31.12.2010 включно, з 01.07.2018 по 31.08.2018 включно, періоду з 07.06.2014 по 10.09.2014 включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три та призначенні пенсії з 01.12.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 період з 01.10.2007 по 31.12.2010 включно, період з 01.07.2018 по 31.08.2018 включно, період з 07.06.2014 по 10.09.2014 включно на пільгових умовах - один місяць служби (страхового стажу) за три. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 02.12.2018 про призначення йому дострокової пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 54000 грн. У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог щодо зарахування певного періоду стажу до страхового у кратному розмірі, а також стягнення морально шкоди, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт наполягає на відсутності правових підстави для зарахування періоду проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, на пільгових умовах згідно з вимогами  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393  та  Наказу Міноборони України №530 від 14.08.2014, адже відповідний період підлягає зарахуванню у кратному розмірі до вислуги років, а не до страхового стажу. Також звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджено належним чином питання завдання моральної шкоди позивачеві внаслідок прийнятого УПФУ рішення, а також необґрунтовано розмір присудженої шкоди.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 22.12.2018 звернувся до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії за віком, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надано відповідь  від 21.01.2019 за № 27/03.13-26/6 про відмову в її призначенні, оскільки  відповідно до наданих  документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 11 місяців 11 днів, тоді як для призначення дострокової пенсії необхідний страховий стаж  не менше 25 років для чоловіків. 
Відмова у призначенні пенсії оскаржується ОСОБА_1 в даній адміністративній справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач 18.05.2014 був мобілізований для участі в антитерористичній операції до Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2014 № 29   ОСОБА_1  було переведено в оперативне підпорядкування керівника антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2014 № 88  позивач з 31.08.2014 вибув зі складу сектору Б у пункті постійної дислокації (м. Кривий Ріг). Також листом Штабу Антитерористичного центру при СБУ підтверджено, що позивач у період з 29.08.2014 по 10.09.2014 перебував у заручниках представників незаконних збройних формувань у районні проведення АТО. Крім того   ОСОБА_1  є учасником бойових дій, що підтверджується  відповідним посвідченням.
Відповідно до  ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України  (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 цієї статті також визначено, що одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За приписами статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію  Закону України «Про пенсійне забезпечення»  або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до  Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України  20.10.2014 за № 1294/26071, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей.
Пунктом 2.3 розділу 2 названого Положення встановлено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що вищенаведена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд,  які викладені  у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а. 
З огляду на викладене суд не знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги у вказаній частині.
Щодо заперечень відповідача про стягнення з УПФУ моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно послався на висновок експерта № 3287 від 27.11.2020, який є належним доказом щодо наявності у позивача моральних страждань, які виникли внаслідок неправомірних дій суб`єкта владних повноважень. Також експертним висновком визначено формулу, за якою має обраховуватися розмір завданої моральної шкоди, яку і застосував суд першої інстанції при вирішенні цього питання.
Таким чином, наявність експертного висновку звільняє позивача від надання додаткових пояснень та доказів завданої моральної шкоди, а тому доводи апелянта у спростування правильності висновків суду першої інстанції  у вказаній частині, з посиланням на норми Цивільного законодавства, колегія суддів не знаходить обґрунтованими.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року в адміністративній справі № 160/1572/19 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 20 квітня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
          Повна постанова складена 20 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова