Постанова
Іменем України                            
 
19 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 760/18408/19
 
провадження № 61-4275св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Кредитна спілка «КС Володар»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 
2019 року у складі судді Козленко Г. О. та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3 % річних та інфляційних втрат.
Позовна заява мотивована тим, що 18 травня 2016 року між ним та Кредитною спілкою «КС Володар» укладений договір № ДВ-2497.3 «Стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
Відповідно до вищевказаного договору він як член кредитної спілки зобов`язався внести до каси кредитної спілки або через касу банку, або 
з банківського рахунку внесок у розмірі 1 069 946,77 грн. 
10 березня 2017 року до вказаного договору укладено додатковий договір № 14.
Зазначав, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва 
від 08 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 22 січня 2019 року, 
у справі № 760/15905/17 його позов до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення вкладу на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на його користь суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 року у розмірі 1 055 669,11 грн, суму відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року 
у розмірі 176 988,90 грн та стягнуто на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
19 лютого 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видані виконавчі листи у справі № 760/15905/17. 
20 березня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 
Зазначав, що станом на 24 червня 2019 року Кредитною спілкою 
«КС Володар» не виконано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року та не відшкодовано жодних витрат.
Зазначав, що сума боргу становить 1 055 669,11 грн, сума відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року - 176 988,90 грн, що стягнуті за рішенням Солом`янського районного суду міста Києва, всього 
1 232 658,01 грн, тому інфляційні втрати за прострочення зобов`язання 
за період з 01 січня 2018 року до 24 червня 2019 року становлять 
177 194,58 грн, 3 % річних становлять суму 54 709,75 грн та проценти 
за користування чужими коштами, починаючи з 01 січня 2018 року 
до 24 червня 2019 року, з суми депозиту 1 055 669,01 грн та стягнутих рішенням суду відсотків 176 988,90 грн - 536 019,60 грн, а всього 
767 923,93 грн.
Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд стягнути 
з Кредитної спілки «КС Володар» на його користь інфляційні втрати 
за прострочення виконання зобов`язання за період з 01 січня 2018 року 
до 24 червня 2019 року на суму 177 194,58 грн, 3 % річних на суму 
54 709,75 грн, проценти за користування чужими коштами - 536 019,60 грн, всього - 767 923,93 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року  позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 , суму відсотків за період 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року у розмірі 190 020,44 грн, інфляційні втрати у розмірі 145 466,67 грн, 3 % річних 
в розмірі 46 768 грн, а всього 382 255,11 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 3 % річних та інфляційні втрати, передбачені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню 
з відповідача на користь позивача, проте їх нарахування слід проводити лише на суму неповернутого вкладу в розмірі 1055 669,11 грн, а не на загальну суму заборгованості, визначену рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року, у розмірі 
1232 658,01 грн, яка, крім суми основного вкладу, включає і проценти за користування вкладом за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 
2017 року у розмірі 176 988,90 грн.
Вимога позивача про стягнення з відповідача процентів за користування вкладом після закінчення строку дії договору (31 січня 2018 року) 
є необґрунтованою з огляду на те, що договорами не визначено розміру ставки процентів за користування вкладом у разі закінчення терміну його дії.
Також відсутні підстав для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі статті 1048 ЦК України у розмірі облікової ставки НБУ за період після закінчення строку, на який було внесено вклад.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 
2019 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки«КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3 % річних та інфляційних втрат скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 , суму відсотків за період 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року у розмірі                                               16 138,72 грн, інфляційні витрати у розмірі 177 194,58 грн, 3 % річних на суму 54 709,75 грн, а всього стягнуто 248 043,05 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення процентів за користування вкладом лише за період з 01 січня по 31 січня 2018 року, тобто по день закінчення строку дії договору між сторонами, є правильним, як і висновок про відсутність правових підстав для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами за період після закінчення строку, на який було внесено вклад, (після 31 січня 2018 року) по день звернення до суду (24 червня 2019 року), оскільки пунктом 2.2 додаткового договору від 10 березня 2017 року № 14 до договору від 18 травня 2016 року № ДВ-2497.3 «Стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок визначено розмір процентів - 18 % річних, 
а повернення внеску кредитна спілка зобов`язалась здійснити у строк дії договору - до 31 січня 2018 року.
Враховуючи, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва 
від 08 жовтня 2018 року стягнуто суму залишку вкладу у розмірі 
1055 669,11 грн та проценти за користування вкладом за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року у сумі 176 988,90 грн, а всього на суму 
1 232 658,01 грн, і зазначене рішення суду станом на час звернення позивача з даним позовом не виконано, тому 3 % річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню на всю суму заборгованості.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у березні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині стягнення з Кредитної спілки «КС Володар» суми відсотків за період 
з 01 січня 2018 року до 31 січня 2018 року скасувати.
В іншій частині оскаржувані судові рішення не оскаржуються, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України у касаційному порядку не переглядаються.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. 
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували того, що відповідач усвідомлено не виконує рішення суду, тому дійшли висновку, що проценти за договором підлягають стягненню за один місяць.
Зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 
2018 року у справі № 910/10156/17 дійшла висновку, що наслідком неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання (як договірного, так 
і позадоговірного), є нарахування процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати сплату процентів, розмір яких визначений договором або законом.
З огляду на зазначене ключовим у застосуванні наведених вище норм 
є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання грошового зобов`язання. До цього моменту можливе нарахування процентів як плати, зокрема, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні відповідно до частини другої 
статті 625 ЦК України.
Отже, нарахування відповідачу процентів за користування чужими грошовими коштами може бути здійснене на рівні облікової ставки НБУ за аналогією закону на підставі приписів статті 1048 ЦК України.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17. 
 
Відзив на касаційну скаргу Кредитна спілка «КС Володар» не подала.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
18 травня 2016 року між Кредитною спілкою «КС Володар» в особі голови правління Левицької О. І. та ОСОБА_1 укладений договір 
№ ДВ-2497.3 «стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов якого протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання цього договору, ОСОБА_1 зобов`язується зробити внесок у розмірі 
1 069 946,77 грн, з урахуванням положень пункту 2.1.3 договору, кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 30 червня 2017 року.
Відповідно до додаткового договору № ДВ-2497.3 «стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27 травня 2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «КС Володар» в особі голови правління Левицької О. І. та ОСОБА_1 , за цим договором протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору, ОСОБА_1 зобов`язується зробити внесок у розмірі 
1 069 946,77 грн, з урахуванням положень пункту 2.1.3 договору, кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 24 грудня 2016 року.
Згідно з квитанцією від 18 травня 2016 № 2 ОСОБА_1 
сплатив 1 069 946,77 грн.
10 березня 2017 року до вказаного договору укладено додатковий договір, 
а саме - додатковий договір № 14 до договору № ДВ-2497.3, з якого вбачається що сторони домовилися внести зміни до договору, а саме за даним договором ОСОБА_1 протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання цього договору, зобов`язується зробити внесок у розмірі 1 295 669,11 грн, а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 31 січня 2018 року. Строк дії зазначеного договору визначений до 31 січня 2018 року 
(пункт 5.1).
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва 
від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення вкладу на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 у розмірі 1 055 669,11 грн, суму відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року 
у розмірі 176 988,90 грн. Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» 
на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. 
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в сумі 8 000,00 грн.
19 лютого 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видані два виконавчі листи у справі № 760/15905/17, відповідно до яких стягнуто 
з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 року у розмірі 1 055 669,11 грн, суму відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року 
у розмірі 176 988,90 грн та стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бахрушина А. М. від 20 березня 2019 року відкрито ВП № 58499206 про стягнення боргу у сумі 1 232 658,01 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городні Г. Ю. від 04 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58499325 про стягнення боргу 
у сумі 8 000,00 грн.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд застосувати положення статті 1048 ЦК України, якими врегульовано порядок та розмір сплати процентів за договором позики.
Відповідно до частини першої, абзацу третього частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитнірахунки, а також нарахована на такікошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку 
і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
Згідно з частиною сьомою статті 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
За частиною першою статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так 
і в безготівковій формі.
Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821, відповідно до яких операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки - операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається 
в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір 
і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу 
з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 
а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 625 
та 1214 ЦК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження 
№ 12-14гс18).
Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення вкладу на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 у розмірі 1 055 669,11 грн, суму відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року 
у розмірі 176 988,90 грн. Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» 
на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. 
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в сумі 8 000,00 грн.
19 лютого 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видані два виконавчі листи у справі № 760/15905/17, відповідно до яких стягнуто 
з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 року у розмірі 1 055 669,11 грн, суму відсотків за період з 25 грудня 2016 року до 31 грудня 2017 року 
у розмірі 176 988,90 грн та стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бахрушиним А. М. від 20 березня 2019 року відкрито ВП № 58499206 про стягнення боргу у сумі 1 232 658,01 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городні Г. Ю. від 04 березня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58499325 про стягнення боргу 
у сумі 8 000,00 грн.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір 
і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦКУкраїни боржник зобов`язаний сплатити суму боргу 
з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 
а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 
3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.
Такі висновки щодо періоду стягнення процентів Велика Палата Верховного Суду зробила у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) та у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Ураховуючи викладене, підстави для застосування за аналогією закону 
статті 1048 ЦК України до цих правовідносин відсутні.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що пунктом 2.2 додаткового договору від 10 березня 
2017 року № 14 до договору від 18 травня 2016 року «Стандарт» 
№ ДВ-2497.3 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок визначено розмір процентів - 18 % річних, 
а повернення внеску кредитна спілка зобов`язалась здійснити у строк дії договору до 31 січня 2018 року, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення процентів за користування вкладом лише за період з 01 січня по 31 січня 2018 року, тобто по день закінчення строку дії договору між сторонами, та про відсутність правових підстав для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами 
за період після закінчення строку, на який було внесено вклад, тобто після 31 січня 2018 року до дня звернення до суду 24 червня 2019 року.
Разом з тим, апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції 
в частині нарахування суми процентів, врахувавши, що договором встановлено річну процентну ставку, тоді як проценти за договором у цьому випадку підлягають стягненню за один місяць - з 01 по 31 січня 2018 року, тобто за період, що не увійшов у розрахунок за попереднім рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року, дійшов правильного висновку, що сума процентів за користування вкладом за період з 01 по 31 січня 2018 року становить (1 055 669,11 грн х 18% / 
365 днів х 31 день) 16 138,72 грн. 
Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, 
а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 
2020 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Р. А. Лідовець

                                                                                                            Ю. В. Черняк