Окрема думка
судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 9901/83/20 (провадження № 11-31 заі 21)
 
11 березня 2021 року
м. Київ
 
Велика Палата Верхового Суду розглянула матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії і ухвалою від 11 березня 2021 року повернула апеляційну скаргу скаржнику разом із доданими матеріалами.
 
Водночас з рішенням Великої Палати Верхового Суду не можу погодитися з огляду на таке.
 
1.       У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просив:
 
-          визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського В. О. щодо недоведення в установленому законом порядку до відома населення України тексту комюніке, підписаного Зеленським В. О. в м. Парижі 9 грудня 2019 року за участю Президента Франції, Федерального канцлера Німеччини та Президента Російської Федерації;
 
-          визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського В. О. щодо невнесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів України комюніке, підписаного Зеленським В. О. в м. Парижі 09 грудня 2019 року за участю Президента Франції, Федерального канцлера Німеччини та Президента Російської Федерації;
 
-          зобов`язати Президента України Зеленського В. О. довести до відома населення України офіційний текст комюніке, підписаного Зеленським В. О. в м. Парижі 09 грудня 2019 за участю Президента Франції, Федерального канцлера Німеччини та Президента Російської Федерації, в установленому законом порядку;
 
-          зобов`язати Президента України Зеленського В. О. внести до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів України текст комюніке, підписаного Зеленським В. О. в м. Парижі 09 грудня 2019 року за участю Президента Франції, Федерального канцлера Німеччини та Президента Російської Федерації.
 
2.       Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
3.       Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій серед іншого просив скасувати рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року та ухвали нове, яким задовольнити його позов.
 
4.       Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 02 лютого 2021 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, залишив апеляційну скаргу без руху у зв`язку з ненаданням до суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги або відповідних доказів щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених законодавством підстав для звільнення від сплати судового збору.
 
5.       Обґрунтовуючи ухвалу суддя Великої Палати Верховного Суду вказав на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. 
 
6.       Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2021 року апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернуто скаржнику у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги на які вказано в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року, одночасно вказавши на те, що перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.
 
7.       Однак відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
 
8.       Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
 
9.       Таким чином стаття 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» мають різний предмет регулювання, оскільки перша встановлює ширший перелік пільг для суб`єктів застосування, звільняючи їх не тільки від справи судового збору, але і від усіх судових витрат, та гарантує безоплатну правову допомогу у відповідних справах.
 
10.   Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 2-3901/08-ц (провадження № 61?2127 св 18), який неодноразово підтверджений Верховним Судом в інших справах, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (про звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав) поширюється на учасників бойових дій при їх зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.
 
Враховуючи вищевикладене вважаю, помилковими висловлені Великою Палатою Верховного Суду мотиви про обмеження застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» виключного розглядом питань пов`язаних з соціальним захистом учасників бойових дій та прирівняних до них осіб відповідно до статей 12 та 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», без вирішення питання про можливість відступу від протилежних висновків Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду.

Суддя                                                                                         В. В. Пророк
 
Окрема думка складена 21 квітня 2021 року.