КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 755/32/21
№ апеляційного провадження: 33/824/1934/2021

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
08 квітня 2021 року                                                                                         м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Токовенка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва 20 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва 20 січня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП  та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі одніє тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.
 
Із вказаної постанови убачається, що 15 грудня 2020 ФОП ОСОБА_1 здійснюючи свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, у салоні краси, а саме головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Нестеровим С.В. під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних, і протиепідемічних заходів у період карантину на території міста Києва, перебуваючи в складі робочої групи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, встановлено факт не проведення температурного скринінгу працівників; не створені умови для отримання особистої гігієни персоналу під час карантину, так як в санвузлі відсутні паперові рушники; не забезпечений централізований збір ЗІЗ (засоби індивідуального захисту), відсутні окремі урни; не проводиться вологе прибирання приміщень з використання миючих та дезінфікуючих розчинів не рідше, ніж кожні дві години, чим порушила вимоги статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороба підпункт 13 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусної SARS-CoV-2», пункти 1,7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають прийняття відвідувачів у офіційних приміщеннях в період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16, що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Токовенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. А також просив поновити строк на оскарження вказаної постанови.
 
В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження Токовенко О.В. посилається на те, що 08 лютого 2021 року уже подалась апеляційна скарга до суду, проте була повернута з підстав відсутності повноважень особи, яка її подала, підстави, які передували поверненню усунуто, а тому просив суд поновити йому строк для оскарження даної постанови.
 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що вказана постанова судді не може вважатися обґрунтованою та законною, оскільки прийнята суддею без врахування письмових пояснень ОСОБА_1 та не вислухавши її взагалі.
 
Вказано, що підписання опитуванильника, в якому начебто виявлено порушення, ніяким чином не свідчить про визнання винуватості ОСОБА_1 .
 
Крім того, ОСОБА_1 здійснює свою діяльність в салоні краси, що у період карантинних обмежень регулюється Тимчасовими рекомендаціями, затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 20, між тим в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення Тимчасових рекомендацій, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16, з чого виходить, що в даному випадку невірно застосований нормативний акт.
 
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши викладені особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, причини поважності строку апеляційного оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
 
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
 
Як встановлено в суді апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи,  адвокатом Токовенком О.В. 08.02.2021 року уже подавалась апеляційна скарга, проте була повернута з підстав відсутності повноважень захисника.
09 березня 2021 року адвокатом Токовенком О.В. було подано апеляційну скаргу на постанову суду від 20.01.2021 року, тобто, після закінчення строків, установлених статтею 294 КУпАП. 
 
Однак, вказана скарга первинно була подана захисником у відповідності до вимог чинногозаконодавства, Київським апеляційним судом було повернуто оригінал апеляційної скарги, а повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої скарги.
 
Таким чином, вбачається, що доводи захисника щодо причин пропуску визначеного законом  строку на подання апеляційної скарги узгоджуються з матеріалами справи. 
 
За викладених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений захисником Токовенком О.В. з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню.
 
Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення захисника адвоката Токовенка О.В., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва 20 січня 2021 року, просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав.
 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.  
 
Як убачається зі змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи і його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
З матеріалів справи убачається, що суддя районного суду при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
 
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
 
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
 
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
 
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
 
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
 
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
 
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
 
Основним нормативно правовим актом який регулює спори відносно адміністративних правопорушень є КУпАП.
 
З матеріалів справи убачається, що у протоколі Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Нестеровим С.В. про адміністративне правопорушення № 632 від 15 грудня 2020 року зазначено, що правопорушення, яке вчинене ФОП ОСОБА_1 передбачене саме ч. 1 ст. 44-3 КупАП. Крім того,  у протоколі чітко і однозначно вказано, що дії ФОП ОСОБА_1 вчинені в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 (а.с.4). 
 
Зазначення у вказаному протоколі Постанови №16 від 09.05.2020 року головного державного санітарного лікаря України, замість № 20, є явною опискою та не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови районного суду. Адже відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.  
 
Згідно з пп. 1, 7 постанови  №16 від 09.05.2020 року головного державного санітарного лікаря України, убачається, що перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом, забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу. Суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах. Використання багаторазових рушників заборонено; інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, при проведенні телефонних записів та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах; нанесення маркування, в тому числі і поза межами закладу, з метою уникнення скупчення перед входом та дотримання умов перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 м; вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів і провітрювання не рідше ніж кожні 2 години та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією; тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет).
 
Відповідно до пп. 1,7 постанови Головного державного санітарного лікаря України 09 травня 2020 року № 20 перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом, забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу. Працівники перукарень та салонів краси повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор (без клапану) та одноразові рукавички (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом. Адміністрація перукарні або салону краси повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за дотриманням цих правил. 
 
Таким чином, вказана постанова Головного державного санітарного лікаря України № 16 має майже ідентичні вимоги з постановою № 20, що включає в себе дотримання санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм з питань боротьби з інфекційними хворобами.
 
Сукупність наведених доказів підтверджує факт порушення ОСОБА_1 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
 
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину, оскільки остання як директор салону краси, зобов`язана дотримуватись обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, а недотримання вказаних норм є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
 
Ураховуючи викладене, доходжу висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є необґрунтованими, постанова судді районного суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі немає.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити адвокату Токовенку Олексію Володимировичу в інтересах ОСОБА_1   строк  апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва 20 січня 2021 року. 
 
Апеляційну скаргу адвоката Токовенка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва 20 січня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                   Т.А. Слюсар