УХВАЛА

07 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/2839/19
адміністративне провадження № К/9901/10944/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі №580/2839/19 за позовом ОСОБА_1 до Канівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій,
УСТАНОВИВ:
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 про відмову у відкритті апеляційного провадження на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021. 
Щодо оскарження позивачем ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що касаційному оскарженню підлягає вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Канівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій відмовлено. 
Таким чином, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 в апеляційному порядку не переглядалась.  
До того ж, частина 2 статті 328 КАС України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, оскаржувана окрема ухвала суду не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 касаційному оскарженню не підлягає.
У касаційній скарзі позивач також просив скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021.
У відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що окрема ухвала, постановлена в порядку статті 249 КАС України може бути оскаржена лише особами, яких вона стосується, в інших випадках, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливості її апеляційного оскарження.
На обґрунтування своїх вимог скаржник вказав, що позивач має процесуальне право на оскарження окремої ухвали суду першої інстанції, оскільки порушені його права, свободи та інтереси з боку відповідача. На думку скаржника, не можуть бути визнані справедливими, неупередженими та своєчасними у вирішенні судом спору висновки суду.
Стаття 249 КАС України встановлює процесуальне право адміністративного суду постановити окрему ухвалу у випадках: виявлення під час розгляду справи порушення закону, направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону (частина 1 цієї статті Кодексу); наявності підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 2 цієї статті Кодексу); зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (частина 3 цієї статті Кодексу).
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій (частина 6 статті 249 КАС України)
Частиною 7 статті 249 КАС України передбачена можливість оскарження окремої ухвали особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Таким чином, зазначені положення встановлюють вичерпний перелік випадків, за наявності яких суд наділений правом постановити окрему ухвалу, коло осіб, щодо яких може бути постановлена окрема ухвала і право таких осіб на оскарження окремої ухвали. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що частина 7 статті 249 КАС України стосується саме тих, стосовно кого суд дійшов висновку про порушення ним закону чи наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності. 
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 01.08.2019 у справі №440/2698/19.
Суд апеляційної інстанції встановив, що судом першої інстанції встановлена бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, відтак, лише Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є особою, яка наділена правом оскарження окремої ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 в розумінні приписів статті 249 КАС України. 
У зв`язку з цим, Шостий апеляційний адміністративний суд на підставі пункту 1 частини 1 статті 299 КАС України відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, в якій апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга в цій частині є необґрунтованою, правильне застосовування частини 1 статті 299 КАС України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на окрему ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі №580/2839/19 за позовом ОСОБА_1 до Канівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою  та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       В.М. Шарапа 

Судді                                                                                           А.А. Єзеров 

                                                                                          С.М. Чиркін