ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року               м. Дніпро                                   Справа №  904/1161/20
     Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), 
суддів:                      Подобєда І.М., Березкіної О.В.,    

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021р. (повний текст складений 29.03.2021, суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/1161/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.", м. Констянтинівка, Донецька область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика", м. Дніпро, Дніпропетровська область 
про стягнення заборгованості у розмірі 9 214 435,81 грн., - 

ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка прийнята до розгляду місцевим господарським судом, просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" на свою користь заборгованість, у розмірі 9 214 435,81 грн..

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020р. у справі №904/1161/20 в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020р. у справі №904/1161/20 скасовано; ухвалено нове рішення; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" про стягнення  9 214 435,81 грн. задоволено: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." заборгованість у сумі 9 214 435,81 грн., судовий збір за подання позову у сумі 138 216,54 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 207 324,81 грн.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2020р. постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської   області від 01.07.2020р. скасовано, справу №904/1161/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
Під час нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021р. матеріали справи  №904/1161/20 передані для розгляду спору по суті в межах справи №913/526/20, про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Свинець", що перебуває у провадженні Господарського суду Луганської області.
        Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки позивачем у даному спорі, про стягнення заборгованості у розмірі 9 214 435,81 грн., є Товариство з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.", стосовно якого Господарським судом Луганської області 22.03.2021р. порушено провадження у справі № 913/526/20, про банкрутство та який є боржником, у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а отже майнові вимоги у даній справі можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника.

3.        Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" звернулося до Центрального  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021р. у справі №904/1161/20, а справу  направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.  

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що Господарським судом Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваної ухвали  порушено норми процесу  ального права та неправильно застосувано норми матеріального права. 
     Зокрема, на думку Скаржника, для надсилання матеріалів справи до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, законодавець встановив наявність су  купності наступних чинників: стороною у справі є боржник; предметом спору - є майнові вимоги до боржника та його майна; провадження у такій справі відкрито до відкритті провадження у справі про бан  крутство. Відсутність будь-якого з перелічених вище чинників позбавляє господарський суд підстав для надсилання справи до господарського суду в провадженні якого пе  ребуває справа про банкрутство боржника. Таким чином, на думку Скаржника, ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено вичерпний перелік справ, які мають бути  передані до суду, в якому відкрито провадження у справі про банкрутство боржника,  а саме , справи виключно щодо майнових спорів з вимогами до боржника. 
Скаржник вважає, що Кодексом України з про  цедур банкрутства не передбачено надсилання матеріалів справи, провадження в якій було відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо в такій справі розглядаються майнові вимоги не боржника. Зазначене тлумачення норм Кодексу України з процедур банкрутства повністю кореспондується з нормами Господарського процесуального кодексу України, а саме: ч. 9 ст. 30 ГПК України встанов  лено, що, серед іншого, до виключної територіальної підсудності справи відно  сяться справи, передбачені п.п. 8 та 9 ч. 1 ст. 20 цього Коде  ксу, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.
Скаржник наголошує, що в справі №904/1161/20,  майнові вимоги до боржника, ТОВ «СВИНЕЦЬ.», відсутні, а, відтак, відсутні й підстави для передачі матеріалів справи №904/1161/20 до Господарського суду Луганської області.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
      У відзиві на апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика", а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2021 р. у справі № 904/1161/20 залишити без зміни.
   В обгрунтування своїх заперечень Позивач посилається на те, що 06.10.2020 р. на офіційному веб-сайті Верховного Суду опублікованого оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Свинець.» за № 65323. (http://www.arbitr.gov.ua/pages/1570). Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.03.2021 у справі № 913/526/20 у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (вул. Незалежності, буд.133, м, Лисичанськ Луганської області, 93118, ідентифікаційний 30615525) здійснено перехід до наступної процедури - відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора. Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Отже, на думку Позивача, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство. Позивач посилається на аналогічні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №922/928/17.

6.         Рух справи в суді апеляційної інстанції
Автоматичною системою  документообігу від 05.04.2021р., для  розгляду справи №904/1161/20 визначено суддю-доповідача Орєшкіну Е.В., суддів: Широбокову Л.П., Кузнецову І.Л.
08.04.2021р. судді Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л. подали заяви  про самовідвід у справі №904/1161/20.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2021р. заяву  суддів Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л. про самовідвід у справі №904/1161/20 задоволено. Справу №904/1161/20 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст. 32 ГПК України. 
Розпорядженням керівника апарату, відповідно до п.  2.3.50  Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України  від  26.11.2010р. №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.7.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/1161/20.
Автоматичною системою  документообігу від 09.04.2021р., для  розгляду справи №904/1161/20 визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М., суддів: Подобєда І.М., Березкіну О.В..  
Приписами п. 1 ст. 255 ГПК України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції  про передачу справи  на розгляд  іншого суду .
Частинами 1, 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 у справі №904/1161/20, для розгляду у порядку письмового провадження,  без повідомлення учасників справи.

7.      Встановлені судом обставини справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" про стягнення заборгованості у розмірі 58 175 986,14 грн. за договором поставки № 28713 5/19-13 від 28.11.2013 року. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області 01.07.2020 (суддя Бєлік В.Г.) в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика", про стягнення заборгованості у розмірі 9 214 435,81 грн. – відмовлено у повному обсязі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 рішення у справі скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." стягнення заборгованості у розмірі 9 214 435,81 грн., судовий збір у розмірі 138 216 грн. 54 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 207 324 грн. 81 коп.
На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 Господарським судом Дніпропетровської області було видано відповідний наказ.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.12.2020 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 у справі №904/1161/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
    На новому розгляді справи №904/1161/20, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свинець.» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області  із заявою про передачу матеріалів справи на розгляд до Господарського суду Луганської області, в межах справи №913/526/20.
      Заява мотивована тим, що: 05.10.2020р. ухвалою Господарського суду Луганської області відкрито провадження у справі № 913/526/20, про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (вул. Незалежності, буд.133, м. Лисичанськ Луганської області, 93118, ідентифікаційний 30615525), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном; норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів; порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство; аналогічні висновки зазначені у Постанові Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі №922/928/17 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі № 918/335/17; оскільки провадження у даній справі, стороною якої є боржник, відкрито 24.03.2020р., тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.", матеріали справи № 904/1161/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика", про стягнення заборгованості у розмірі 9 214 435,81 грн., підлягають надсиланню у провадження по справі №913/526/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.", для розгляду спору по суті у межах цієї справи.
Відповідач просив суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." про надіслання матеріалів справи №904/1161/20 до Господарського суду Луганської області.
В обгрунтування своїх заперечень посилався на: вичерпні підстави вчинення такої процесуальної дії, як надсилання (передача) справи для її розгляду іншим судом визначені лише ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та ч.ч. 1-2 ст. 31 ГПК України; справа №904/1161/20 не підпадає під категорію справ, які підлягають передачі для розгляду Господарським судом Луганської області в межах справи №913/526/20, оскільки:  провадження у справі №904/1161/20 відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство Позивача; в справі №904/1161/20 розглядаються майнові вимоги не до боржника, а, навпаки, майнові вимоги боржника, що у сукупності не відповідає умовам, встановленим для ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутств, за наявності яких справа підлягає надсиланню до суду, який розглядає справу про банкрутство; провадження у справі №904/1161/20 було відкрито з додержанням правил підсудності, а, відтак, справа має бути розглянута цим судом.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2021 р. у справі № 904/1161/20 матеріали справи  №904/1161/20 передані для розгляду спору по суті в межах справи №913/526/20, про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Свинець", що перебуває у провадженні Господарського суду Луганської області. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу про направлення матеріалів справи за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі№913/526/20 суд першої інстанції вказав, що ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, а саме: спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею; Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника; матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.  Крім того, суд першої інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, в якій зазначено, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися "саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи."
Не погодившись з рішенням суду про направлення матеріалів справи за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі№913/526/20, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" звернулося до Центрального  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021р. у справі №904/1161/20, а справу  направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.  

8.    Оцінка аргументів учасників справи і   висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
      Предметом апеляційного оскарження та, відповідно апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині задоволення заяви про передачу матеріалів даної справи на розгляд до Господарського суду Луганської області, в межах справи №913/526/20, про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Свинець". 
Згідно з частинами 1-3 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
З матеріалів даної справи вбачається, що  05.10.2020р. ухвалою Господарського суду Луганської області відкрито провадження у справі № 913/526/20, про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.» (вул. Незалежності, буд.133, м. Лисичанськ Луганської області, 93118, ідентифікаційний 30615525), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.03.2021 у справі № 913/526/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Свинець.»  здійснено перехід до наступної процедури - відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.
Частиною 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (ч. 2 ст. 7 КУзПБ).
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи ( ч. 3 ст. 7 КУзПБ).
Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010р.).
Європейський суд з прав людини нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення ЄСПЛ у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997р.).
Частина 2 ст. 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.
Колегія суддів дійшла висновку, що вказані твердження Скаржника не заслуговують на увагу, оскільки законодавство про банкрутство захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.
Верховний Суд в постанові від 13.10.2020р. у справі № 910/22904/15 звернув увагу на тому, що Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, ч. 2 ст. 7 названого Кодексу визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника, як сторони у такому спорі, в межах справи про банкрутство. В такий спосіб законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020р. у справі №918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020р. у справі №910/1116/18).
Системний аналіз положень вказаних кодексів (ГПК України, КУзПБ) дає підстави вважати, що законодавець мав на меті сконцентрувати розгляд всіх майнових та грошових вимог за участі боржника саме в межах однієї процедури - процедури банкрутства, що має забезпечити повноту та комплексність вирішення питання платоспроможності боржника в процесі застосування відповідних процедур.
Апеляційний господарський суд враховує, що виходячи з диспозиції ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).
У даному випадку, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.", як боржник в розумінні Закону про банкрутство, є позивачем за цим позовом, його вимоги підлягають вартісній оцінці та є майновими (про стягнення заборгованості у розмірі 9   219   435,81 грн.), а результати їх розгляду вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього товариства, у суду наявні підстави стверджувати, що на позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ." поширюються вимоги ч. 2 ст. 7 Кодексу та п. 8 ст. 20 ГПК України щодо належності спорів з майновими вимогами до боржника до юрисдикції суду, який розглядає справу про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИНЕЦЬ.".
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, про необхідність розгляду заявлених позивачем (боржником) вимог про стягнення заборгованості, стороною якого є боржник, в межах справи про банкрутство.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

9.     Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10.   Судові витрати
       У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 255, 269 - 271, 273, 275, 280-282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський дослідний завод "Енергоавтоматика" залишити без задоволення. 

Ухвалу Господарського суду  Дніпропетровської області від 24.03.2021р. у справі № 904/1161/20 залишити без змін. 

        Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.
                                        
Головуючий суддя                                                                                І.М.Кощеєв

Суддя                                                                                                    І.М. Подобєд

Суддя                                                                                             О.В. Березкіна