ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  Б8/065-12 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я., 
за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрексімбанк" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Б.М.   Грек, судді: Б.В.   Отрюх, Б.М. Поляков) від 22.12.2020 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна спілка"
про визнання банкрутом.

Учасники справи:
представник ініціюючого кредитора - не з`явився,
представник боржника - Бова Д.В., адвокат, Горбач С.Ф.- арбітражний керуючий,
представник кредитора (ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") - Фурсов В.В., адвокат. 
1.          Короткий зміст вимог
1.1.          12.06.2012 Господарський суд Київської області ухвалив порушити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна спілка" (далі - Боржник) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс" в загальному порядку відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
1.2.          08.10.2012 Господарський суд Київської області ухвалив про визнання вимог кредиторів Боржника, зокрема вимог Акціонерного товариства "Укрексімбанк" в сумі:
-           49 136 173,15 дол. США, що станом на дату подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за офіційним курсом Національного банку України становить 392 720 863,90 грн. / що станом на 08.10.2012 за офіційним курсом Національного банку України становить 392 745 431 грн 99 коп. та в сумі 52 630 497 грн 76 коп., з яких: 42 179 978,36 дол. США, що станом на дату подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за офіційним курсом Національного банку України складає 337 123 477,04 грн. / що станом на 08.10.2012 за офіційним курсом Національного банку України складає 337 144 567,03 грн. -заборгованість за кредитом (основним боргом); 
- 40 347 076,82 грн. -заборгованість за кредитом (основним боргом); 
- 3 301 403,86 дол. США, що станом на дату подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за офіційним курсом Національного банку України складає 26 386 470,35 грн. / що станом на 08.10.2012 за офіційним курсом Національного банку України складає 26 388 121 грн 05 коп. -заборгованість за процентами; 
- 7 066 838 грн 70 коп. - заборгованість за процентами;
1 692 015 грн 19 коп. - заборгованість по платі за управлінням кредитом; 
2 664 280,08 дол. США, що станом на дату подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за офіційним курсом Національного банку України складає 21 294 258,54 грн. / що станом на 08.10.2012 за офіційним курсом Національного банку України складає 21   295   590 грн 68 коп. -пеня за прострочення зобов`язань; 
2 612 219 грн 13 коп. -пеня за прострочення зобов`язань; 
990 410,85 дол. США (дев`ятсот дев`яносто тисяч чотириста десять доларів США 85 центи), що станом на дату подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за офіційним курсом Національного банку України складає 7 915 858,72 грн. /що станом на 08.10.2012 за офіційним курсом Національного банку України складає 7   916   353 грн 92 коп. - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань; 
617 815 грн 14 коп. - 3% річних у зв`язку з простроченням зобов`язань; 
294 532 грн 78 коп. -втрати від інфляції, 
-що на загальну суму забезпечені заставою, та відносяться до першої черги задоволення вимог кредиторів; 
1 073 грн 00 коп. судового збору, які відносяться до першої черги задоволення вимог кредиторів, у сумі 40 грн 00 коп. витрат, сплачених за внесення інформації до Єдиної бази даних щодо кредитора та його грошових вимог, які відносяться до першої черги задоволення вимог кредиторів.
Також ухвалено включити до реєстру кредиторів Боржника та затвердити реєстр вимог кредиторів зокрема на суми вимог Акціонерного товариства "Укрексімбанк" із визначенням черговості: визначено майно Боржника, що перебуває в заставі Акціонерного товариства "Укрексімбанк" згідно з іпотечними договорами (за переліком).
1.3          20.10.2014 Господарський суд Київської області постановив визнати Боржника банкрутом, відкрито стосовно нього ліквідаційну процедуру та призначити ліквідатором арбітражного керуючого Горбача С.Ф. тощо.
1.4          26.01.2015 Господарський суд Київської області ухвалив про задоволення клопотання ліквідатора Боржника про затвердження реєстру вимог кредиторів Боржника, затвердження реєстру вимог кредиторів Боржника, зокрема вимог Акціонерного товариства "Укрексімбанк": в сумі 2 331 грн 00 коп. - із задоволенням у першу чергу; 1 027 211 грн 92 коп. - із задоволенням у четверту чергу; та визнання вимог Акціонерного товариства "Укрексімбанк", що забезпечені заставою майна банкрута, що обліковуються в реєстрі окремо - в сумі 445 375 130 грн 45 коп. Також суд ухвалив зобов`язати ліквідатора Боржника сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з урахуванням приведеного у відповідність до вимог статті 45 Закону про банкрутство реєстру вимог кредиторів та затвердженого судом реєстру вимог кредиторів Боржника.
1.5          13.05.2020 Акціонерне товариство "Укрексімбанк" (далі - Кредитор) подало заяву про зміну черговості задоволення вимог до Боржника, а саме про визнання вимог Кредитора, внесених в реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство боржника в такій черговості:
- 2 331 грн 00 коп. - вимоги, що підлягають задоволенню в першу чергу;
- 90 281 070 грн 78 коп. - вимоги кредитора з правом вирішального голосу на зборах кредиторів чи засідання кредиторів, що підлягають задоволенню у четверту чергу;
- 23 907 809 грн 81 коп. - вимоги, що підлягають задоволенню у шосту чергу;
- 331 187 582 грн 00 коп. - вимоги, що забезпечені заставою майна Боржника, що підлягають задоволенню в позачерговому порядку за рахунок майна Боржника, що є предметом забезпечення.
1.6           Заява мотивована наявністю підстав для зміни черговості задоволення вимог Кредитора через зміну, після затвердження реєстру вимог кредиторів у цій справі, з включенням до нього вимог Кредитора, Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), відповідно до якого здійснюється подальший розгляд справ про банкрутство у цій справі, іншого порядку визнання кредиторських вимог забезпеченими, за яким (порядком) кредитор розглядається як забезпечений лише в частині вартості предмета застави, якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, тоді як у правовідносинах між Кредитором та Боржником за умовами укладених між ними (в забезпечення виконання кредитних договорів) іпотечних договорів загальна заставна вартість переданого Боржником в іпотеку Кредитору майна складає 331 187 582 грн 00 коп. 

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          28.10.2020 Господарський суд Київської області ухвалив, зокрема (пункти 1, 2, 4 резолютивної частини) про часткове задоволення заяви Кредитора про зміну черговості задоволення вимог кредиторів, визнання вимог Кредитора до Боржника в такій черговості:
- 2 331 грн 00 коп. - вимоги, що підлягають задоволенню в першу чергу;
- 90 279 738 грн 64 коп. - конкурсні вимоги кредитора, що підлягають задоволенню у четверту чергу;
- 1 027 211 грн 92 коп. -поточні вимоги кредитора , що підлягають задоволенню в четверту чергу;
- 23 907 809 грн 81 коп. -вимоги, що підлягають задоволенню у шосту чергу;
- 331 187 582 грн 00 коп. - вимоги, що вносяться окремо до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна Боржника, і підлягають погашенню за рахунок майна Боржника, що є предметом забезпечення, в позачерговому порядку.
В іншій частині заяву Кредитора про зміну черговості задоволення вимог залишено без задоволення, а ліквідатора зобов`язано подати до суду реєстр вимог кредиторів боржника з внесеними змінами - з урахуванням зміни черговості задоволення вимог Кредитора.
2.2.          Рішення суду в частині розгляду заяви кредитора про зміну черговості задоволення вимог у реєстрі вимог кредиторів мотивовано наявністю підстав для зміни черговості задоволення вимог Кредитора через зміну в КУзПБ порядку визнання кредиторських вимог забезпеченими, а також через передбачене цим Кодексом право Кредитора відмовитись від забезпечення в частині грошових вимог, вартості застави для покриття яких не достатньо, якою у цих правовідносинах є сума в 114 187 548 грн 45 коп., з яких 90 279 738 грн 64 коп. - основного боргу та 2 307 809 грн 81 коп. - пені.

3.          Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
3.1          22.12.2020 Північний апеляційний господарський суд постановив, зокрема про скасування пунктів 1, 2, 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 28.10.2020 - з прийняттям в цій частині нового рішення - про відмову Кредитору у задоволенні зави про зміну черговості задоволення вимог кредиторів.
3.2          Рішення суду мотивовано відсутністю в КУзПБ норм, які б визначали процесуальну можливість внесення змін до затвердженого реєстру вимог кредиторів, крім як випадків заміни сторони правонаступником та зміни відповідної ухвали за результатами апеляційного або касаційного перегляду чи перегляду за нововиявленими обставинами. Водночас апеляційний суд зауважив, що Кредитор не позбавлений права набути статус конкурсного кредитора у справі, звернувшись до суду з відповідною заявою, за результатами розгляду якої можливе доповнення судом реєстру, тоді як КУзПБ не передбачає автоматичної заміни статусу забезпеченого кредитора у зв`язку із відсутністю, знищенням предмета застави або відмови від забезпечення.

4.          Встановлені судами обставини
4.1          Грошові вимоги Кредитора в сумі 445 375 130 грн 45 грн. визнано судом та включено до реєстру вимог кредиторів Боржника, як такі, що забезпечені майном боржника, на підставі іпотечних договорів від 23.05.2006 №   15106Z198, від 13.09.2006 № 15106Z347, від 05.09.2007 № 151407Z75, від 12.02.2009 № 151409Z8, від 13.02.2009 № 151409Z9, від 16.12.2008 №   151408Z100, від 16.12.2008 №   151408Z101, від 16.12.2008 № 151408Z102, від 16.12.2008 № 151408Z103, від 18.12.2008 № 151408Z104, від 16.12.2008 №   151408Z105, від 28.05.2008 №   151408Z19, від 28.05.2008 № 151408Z20, від 29.05.2008 № 151408Z21, від 03.06.2008 № 151408Z22, від 11.06.2008 №   151408Z23, від 22.05.2008 № 151408Z26, укладених з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань Боржника перед Кредитором за Генеральною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами.
Відповідно до умов цих іпотечних договорів сторонами таких договорів визначено загальну заставну вартість майна, переданого в іпотеку, яким забезпечено належне виконання банкрутом перед банком грошових зобов`язань за генеральною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами, а саме загальна заставна вартість предметів іпотеки, визначена сторонами на власний розсуд згідно з умовами іпотечних договорів (зі змінами) становить 331 187 582,00 грн., тобто в значно меншому розмірі, ніж включені до реєстру вимог кредиторів банкрута вимоги банку, як такі, що забезпечені майном банкрута із зазначеною заставною вартістю.

5.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.1          25.01.2021 Кредитор подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020, а ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2020 -залишити в силі.

6.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
6.1          Справу розглянуто і вирішено неповноваженим складом суду, а саме за участі судді Грека Б.М. як головуючого судді у цій справі, що був визначений згідно з проведеним у справі автоматичним розподілом та визначенням колегії суддів для розгляду апеляційної скарги ліквідатора Боржника у цій справі, тоді як постанова апеляційного суду від 15.05.2019, ухвалена за участі вказаного судді, скасована постановою Верховного Суду від 22.08.2019, а суддя Грек Б.М. з наведених підстав подавав заяву про самовідвід від розгляду апеляційних скарг у цій справі і така заява була задоволена.
6.2          Апеляційний суд відкрив та здійснив апеляційне провадження за скаргою ліквідатора Боржника, яким пропущено строк звернення з апеляційною скаргою, а клопотання про відновлення цього строку подано без надання належних доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, тоді як ліквідатор Боржника, стверджуючи про неотримання повного тексту оскаржуваної ухвали, між тим був достеменно обізнаний про цю ухвалу, які надавали йому можливість вчасно звернутись із відповідною апеляційною скаргою.
6.3           Інші аргументи касаційної скарги аналогічні доводам в заяві для зміни черговості задоволення вимог Кредитора та мотивам в ухвалі суду першої інстанції.

7.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7.1          Аргументи ліквідатора Боржника у відзиві на касаційну скаргу, у яких він погодився із висновками та мотивами в оскаржуваній постанові апеляційного суду, зводяться до незгоди з аргументами касаційної скарги з мотивів, наведених в оскаржуваній постанові, з наголошенням ліквідатором боржника на тому, що ні Законом про банкрутство, ні КУзПБ не передбачено повторне звернення до суду із заявою про визнання забезпеченим кредитором, відомості про якого вже було включено до реєстру, як і розгляд про визнання забезпеченим кредитором не інакше як поза межами попереднього засідання суду.
При цьому ліквідатор Боржника зауважив на безпідставності посилання скаржника на висновки в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №   905/2852/16, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, коли кредиторські вимоги розглядаються за правилами КУзПБ, а не були вже розглянуті відповідно до Закону про банкрутство. 
Аргументи скаржника про неповноважений склад суду в суді апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи заперечуються через відсутність підстав для відводу судді через його позицію або окрему думку в інших справах, а також через незазначення скаржником мотивів для твердження про упередженість головуючого судді, що брав участь в суді апеляційної інстанції. 
Також ліквідатор Боржника вказав на дотримання ним встановленого ГПК   України порядку звернення з апеляційною скаргою.

8.          Касаційне провадження
8.1          Суд відхиляє подане 20.04.2021 ліквідатором Боржника - арбітражним керуючим Горбачем С.Ф. викладене в заяві клопотання про "припинення" касаційного провадження за скаргою Кредитора на оскаржувану ним постанову апеляційного суду від 22.12.2020, яке мотивовано відсутністю підстав для здійснення перегляду в касаційному порядку оскаржуваного судового рішення, оскільки це рішення, яким розглянуто та вирішено питання за вимогами про зміну черговості вимог Кредитора, належить до судових рішень у справі про банкрутство, що не підлягають оскарженню в касаційному порядку за правилами частини третьої статті 9 КУзПБ, у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.
8.2          За приписами частини шостої статті 12 ГПК України встановлені цим кодексом правила перегляду в апеляційному та касаційному порядку судових рішень у справі про банкрутство застосовуються з урахуванням особливостей, визначених КУзПБ (Закон про банкрутство, про який вказано в частині шостій статті 12 ГПК України, втратив чинність з 21.10.2019, коли вже існувала чинна редакція ГПК України, до якого не були внесені відповідні зміни щодо назви спеціального нормативного акту, що застосовується у справах про банкрутство).
Відповідно до частини третьої статті 9 КУзПБ у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
8.3          13.05.2020, тобто в період чинності КУзПБ, за правилами якого в силу положень пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, здійснюється подальший розгляд цієї справи про банкрутство, Кредитор у цій справі порушив відповідною заявою питання про зміну черговості вимог Кредитора, за результатами розгляду якої місцевий суд ухвалив рішення, що було скасовано оскаржуваною постановою апеляційного суду.
Водночас, розгляд судом вимог Кредитора до Боржника із визначенням їх розміру, складу та черговістю задоволення та щодо включення до реєстру вимог кредиторів Боржника здійснений: ухвалою від 08.10.2012, та після визнання постановою від 20.10.2014 Боржника банкрутом, а саме ухвалою 26.01.2015 (пункти 1.2, 1.4), тобто в період чинності редакцій Закону про банкрутство: від 30.06.1999 №   784-XIV (чинної до 19.01.2013), від 22.12.2011 №   4212-VI (чинної з 19.01.2013) до втрати ним чинності з 21.10.2019 з введенням в дію з цієї дати КУзПБ від 18.10.2018 №   2597-VIII.
8.4          За змістом положень статей 14, 15 Закону про банкрутство в редакції від 30.06.1999 №   784-XIV (чинної до 19.01.2013), частини другої статті 25 Закону про банкрутство в редакції від 22.12.2011 №   4212-VI (чинної з 19.01.2013) та частини шостої статті 45 КУзПБ, у відповідних приписах як Закону про банкрутство, так і КУзПБ застосований однаковий підхід до розгляду вимог кредитора, коли розгляд та вирішення судом питання щодо черговості вимог кредитора є невід`ємною частиною процедури розгляду цих вимог.
Отже вирішення судом питання черговості вимог кредитора здійснюється поряд з іншими питаннями, що вирішуються при розгляді кредиторських вимог у справі про банкрутство (розмір, склад тощо). А тому порушене Кредитором у цій справі питання щодо зміни черговості визнаних вимог цього кредитора є складовою розгляду цих вимог, у зв`язку із чим судові рішення, ухвалені за результатами розгляду заяви/вимог кредитора/іншої особи про зміну черговості вимог кредитора (кредиторів) належать до тих, що підлягають оскарженню в касаційному порядку у розумінні частини третьої статті 9 КУзПБ.
Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аргументами Кредитора у запереченні на заяву арбітражного керуючого Горбача С.Ф. та відхиляє протилежні аргументи ліквідатора Боржника - арбітражного керуючого Горбача С.Ф. в заяві з клопотанням про "припинення" касаційного провадження за скаргою Кредитора на оскаржувану постанову апеляційного суду. 

9.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо особливостей визначення складу суду у справі про банкрутство 
9.1          Згідно з частиною другою статті 35 ГПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини шостої статті 36 цього Кодексу суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.
9.2          Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинним КУзПБ, пункт 8.2) .
За змістом статті 6 КУзПБ провадження у справі про банкрутство, зокрема юридичної особи, є судовим процесом, який складається з окремих процедур, кожна з яких (розпорядження майном, санація, ліквідація) має певні етапи її проведення та передбачає відповідні судові дії. Аналогічний підхід мав місце згідно із Законом про банкрутство.
Поряд з цим у справах про банкрутство, провадження у яких здійснювалось за правилами Закону про банкрутство, особливістю вирішення спорів, зокрема, про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
З набранням чинності КУзПБ законодавець закріпив наведене правило в положеннях статті 7 цього Кодексу, відповідно до частин першої та другої якої спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
9.3          Враховуючи наведені особливості розгляду справ про банкрутство, підставами для передачі справи про банкрутство на розгляд в іншому складі суду є скасування постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та ухвал у справі про банкрутство, які вирішують питання по суті та є фактично судовими рішеннями, які стосуються всієї справи про банкрутство (ухвала підготовчого засідання, ухвала про затвердження плану санації, ухвала про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника та припинення провадження у справі тощо) у тому випадку, коли справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Натомість скасування, зокрема, ухвали за результатами розгляду кредиторських вимог, судового рішення про визнання недійсними правочинів тощо, а також скасування рішення апеляційного суду, ухваленого за результатом перегляду в апеляційному порядку відповідного рішення місцевого суду, виключає відповідно до статті 36 ГПК   України повторний розгляд тим самим суддею (складом суду) цих кредиторських вимог чи питання про визнання недійсними правочинів у справі про банкрутство, і тому справа про банкрутство саме в цій частині підлягає розгляду у відповідній судовій інстанції іншим складом суду, а в іншій (не скасованій) частині справа про банкрутство передається на розгляд судді (колегії суддів), який попередньо її розглядав.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду в питанні повторної участі судді у справі про банкрутство, викладеної в постановах від 05.04.2018 у справі №   43/75-15/7-б та від 21.08.2018 №   01/1494(14-01/1494).
При цьому Суд зауважує, що у разі скасування судом касаційної інстанції постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої складом суду за результатами перегляду ухвал місцевого господарського суду у справі про банкрутство, виключає участь цього складу суду апеляційної інстанції у новому розгляді справи про банкрутство лише у скасованій частині, однак не у розгляді всієї справи про банкрутство, за відсутності інших підстав для відводу (самовідводу) судді, передбачених статтями 35, 36 ГПК України.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.08.2018 №   01/1494(14-01/1494).
9.4          У зв`язку із викладеним та враховуючи, що згідно з встановленими судами обставинами предметом спору та розгляду судами є порушене Кредитором питання щодо зміни черговості його вимог до Боржника у цій справі (пункт 1.5), скасування судом касаційної інстанції 22.08.2019 у цій справі ухваленої за участі та під головуванням судді Б.М. Грека постанови апеляційного суду від 15.05.2019, згідно з якою здійснений апеляційний перегляд із залишенням без змін ухвали суду першої інстанції від 11.02.2019 за результатами розгляду (із залишенням без задоволення) заяви Кредитора про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Боржника, не є безумовною підставою, відповідно до частини другої статті 35 ГПК України, для відводу (самовідводу) цього складу суду (судді апеляційного суду Б.М. Грека), який в подальшому взяв участь в перегляді судового рішення місцевого суду за наслідками розгляду вимог Кредитора щодо зміни черговості цих вимог, що мало місце у цій справі.
9.5          Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 6.1) про розгляд та вирішення справи з ухваленням оскаржуваної постанови апеляційного суду неповноваженим складом суду.
9.6          Поряд з викладеним, з огляду на предмет цього касаційного оскарження та враховуючи визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, Суд не бере до уваги та не оцінює ухвалу апеляційного суду у цій справі від 13.07.2020 про задоволення заяви судді Грека Б.М. про самовідвід від розгляду апеляційних скарг у цій справі. 
Щодо особливостей внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів
9.7          Предметом спору згідно з оскаржуваними рішеннями є порушене Кредитором питання щодо зміни черговості його вимог до Боржника у цій справі, які хоча і були визнані судом згідно з чинними ухвалами у цій справі як забезпечені заставою майна Боржника на всю суму визнаних вимог, однак підлягають приведенню їх складу (черговості) у відповідність до положень КУзПБ згідно з передбаченим цим Кодексом правом кредитора.
9.8          Правила заявлення кредитором у справі про банкрутство вимог, що забезпечені заставою майна боржника, їх розгляд та визнання судом із внесенням в реєстр вимог кредиторів зазнавали окремих або істотних змін, згідно зі змінами у нормативному акту, що регулював правовідносини у справах про банкрутство - Закон про банкрутство, що втратив чинність через введення в дію з 21.10.2019 КУзПБ. 
9.9          Так, відповідно до частини шостої статті 14 Закону про банкрутство в редакції від 30.06.1999 №   784-XIV (чинної до 19.01.2013) розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. 
Частина друга статті 23 Закону про банкрутство в редакції від 22.12.2011 №   4212-VI (чинної з 19.01.2013) передбачала, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Частина восьма статті 23 цієї редакції Закону визначала, що розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.
Відповідно до частини другої статті 45 КУзПБ забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Згідно з приписами частини восьмої цієї статті КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.
Порівнюючи наведені правила визначення вимог забезпеченого кредитора, які зазнавали змін з розвитком законодавства про банкрутство, Суд зазначає, що саме наведені норми КУзПБ (в останніх двох реченнях абзацу третього статті 45) стали новелою порівняно з передбаченими в Законі про банкрутство правилами визначення вимог забезпеченого кредитора, а також стали підставою для звернення Кредитора із заявою про зміну черговості його вимог у цій справі (пункт 1.5).
9.10          Звертаючись до порядку розгляду, визнання та включення до реєстру вимог кредиторів  вимог, що забезпечені заставою майна боржника, Суд зазначає про таке.
Чинним КУзПБ розмежовано порядок розгляду заяв з вимогами конкурсних або забезпечених кредиторів залежно від часу їх подання: заяви з вимогами, подані в межах строку, визначеного частиною першою статті 45 КУзПБ, розглядаються у попередньому засіданні місцевого суду (абзац 2 частини шостої статті 45 КУзПБ); а вимоги конкурсних або забезпечених кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (абзац 3 частини шостої статті 45 КУзПБ).
9.11          Водночас абзацом 11 частини другої статті 25 Закону про банкрутство було передбачено чотири виняткові підстави для внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів: 1) за наслідком перегляду ухвали попереднього засідання в апеляційному порядку; 2) за наслідком перегляду ухвали попереднього засідання разом із постановою апеляційного суду в касаційному порядку; 3) за результатами перегляду ухвали попереднього засідання за нововиявленими обставинами;                                         4) внесення змін до ухвали до реєстру внаслідок правонаступництва кредитора.
Частиною першої статті 43 КУзПБ передбачено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.
Частиною третьою статті 47 цього кодексу визначено, що ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.
Згідно з частиною 10 статті 48 КУзПБ проведення зборів кредиторів у зв`язку із зміною реєстру вимог кредиторів або обрання (переобрання) комітету кредиторів у зміненому чи новому складі не можуть бути самостійною підставою для зміни або перегляду попередньо прийнятих зборами або комітетом кредиторів рішень.
Водночас, законодавцем в абзацах 4, 5 частини шостої статті 45 КУзПБ визначено, що прийнята за наслідком розгляду вимог конкурсних або забезпечених кредиторів поза межами попереднього судового засідання ухвала місцевого суду про визнання чи відхилення (повністю або частково) спірних кредиторських вимог є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
9.12          Отже, з введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ законодавець передбачив внесення судом змін до реєстру вимог кредиторів боржника, затвердженого ухвалою попереднього засідання суду під час розгляду вимог конкурсних або забезпечених кредиторів, також на підставі ухвали господарського суду про визнання вимог конкурсного та/або забезпеченого кредитора повністю (частково), прийнятої у судовому засіданні після формування реєстру вимог кредиторів з вимогами конкурсних кредиторів, які були визнані судом у попередньому засіданні. 
У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду в питанні підстав та можливості внесення змін до раніше затвердженого реєстру вимог кредиторів, викладеної в постанові від 09.07.2020 у справі №   916/177/17.
Суд звертає увагу, що формулюючи наведену правову позицію, Верховний Суд узгодив її з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц про застосування норм КУзПБ у часі.
9.13          Водночас, ні положення Закону про банкрутство, ні положення КУзПБ не містять положень, а висновки Верховного Суду, зокрема в постанові від 09.07.2020 у справі № 916/177/17, та висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц про застосування норм КУзПБ у часі, не містять правових позицій щодо перегляду судом вимог кредитора (забезпеченого кредитора) з внесенням відповідних змін до реєстру вимог кредиторів, зокрема в частині черговості задоволення вимог цього кредитора, визначеної як в чинному та не скасованому рішенні суду, так і в реєстрі вимог кредиторів, затвердженому чинним рішенням суду, з тих підстав, що після ухвалення цих рішень норми спеціального закону у правовідносинах у справах про банкрутство зазнали змін щодо правил визначення вимог забезпеченого кредитора.
Цього висновку Суд дійшов з огляду на те, що зміни у спеціальному Законі (КУзПБ) не належать до жодних із визначених як Законом про банкрутство, так і КУзПБ (пункт 9.14) підстав для внесення змін до затвердженого ухвалою суду реєстру вимог кредиторів, зокрема щодо черговості вимог кредитора/забезпеченого кредитора.
9.14          Дійшовши наведеного висновку, Суд погоджується з аналогічним висновком апеляційного суду в оскаржуваній постанові та з аргументами ліквідатора Боржника у відзиві на касаційну скаргу (пункт 7.1), однак відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 6.3).
9.15          Також Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 6.2) про допущені заявником процесуальні порушення при зверненні з апеляційною скаргою  у цій справі та апеляційним судом - при відкритті апеляційного провадження за цією скаргою, оскільки скаржник між тим не спростував встановлені апеляційним судом підстави для відкриття апеляційного провадження за скаргою ліквідатора Боржника на ухвалу суду, що стала предметом перегляду згідно з оскаржуваною постановою апеляційного суду. 
9.16          Таким чином, висновки в оскаржуваному рішенні апеляційного суду про відмову Кредитору у задоволенні заяви про зміну черговості задоволення вимог кредиторів та скасування протилежного рішення суду першої інстанції зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.
9.17           Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваної постанови апеляційного суду, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрексімбанк" залишити без задоволення. 
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у   справі   №   Б8/065-12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          К.М. Огороднік 
                                                                                          В.Я. Погребняк