ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/64/18	Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г. 	
Провадження № 22-ц/817/488/21 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Іванюта О.М. 
сторін:
представника апелянта ОСОБА_1 — ОСОБА_2 ,
апелянта — ОСОБА_3 ,
представника апелянта ОСОБА_3 — ОСОБА_4 ,
представника позивача — ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/64/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року (ухвалене суддею Чорною В.Г., повний текст якого складено 29 червня 2018 року), у справі за позовом ОСОБА_10 до Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, голови зборів трудового колективу колишніх членів господарства Колективне сільськогосподарське підприємство «Озернянський» РЕДЧУКА Андрія Івановича, треті особи - Зборівська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання рішень недійсними,

В С Т А Н О В И В:
У січні 2018 року ОСОБА_11 звернувся із позовом до Озернянської сільської ради, ОСОБА_12 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі – ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області), Зборівська районна державна адміністрація (далі – Зборівська РДА), про визнання нечинними та скасування рішень.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що на підставі державного акту на право колективної власності на землю, виданого Озернянською сільською радою 26 грудня 1996 року, Колективне сільськогосподарське підприємство «Озернянський» (далі – КСП «Озернянський») стало власником 3998.70 га земель, а він – співвласником земель колективної власності. Із земель колективної власності паюванню підлягало 3713.50 га земель з видачею державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а решта – 285.20 га становили землі загального користування, в тому числі 71.50 га під виробничими будівлями, які залишились у колективній власності.
24 лютого 2005 року зборами трудового колективу колишніх членів господарства КСП «Озернянський» прийнято рішення про надання згоди на передачу земель колективної власності колишнього КСП «Озернянський» до земель запасу загальною площею 276.45 га, в тому числі:
- 93.95 га - сільськогосподарських угідь (перелоги – 44.95 га, сіножаті – 20.00 га, пасовища – 27.00 га); 
- 56.00 га - під господарськими шляхами і прогонами; 
- 71.50 га - під господарськими будівлями і дворами; 
- 25.00 га - ліси і лісовкриті площі; 
- 19.00 га - води;
- 2.00 га - відкриті землі без рослинного покриву; 
- 7.00 га - забудовані землі; 
- 2.00 га - відкриті та заболочені землі. 
Надано згоду на передачу земель державної власності, які перебували у постійному користуванні даного господарства, до земель запасу загальною площею 118.00 га. 
Вирішено звернутися до Озернянської сільської ради з клопотанням погодити дане рішення та з клопотанням до Зборівської РДА про надання дозволу на розробку проектно-технічної документації із землеустрою. 
Протокол зборів підписаний головою зборів ОСОБА_12 та секретарем ОСОБА_13 .
Відповідно до змісту протоколу зборів на них були присутні 798 осіб із загальної кількості членів 1367 чоловік. 
Вважав зазначений протокол зборів недійсним, оскільки в ньому не вказане місце проведення зборів (єдиним місцем на дату проведення цих зборів – 24 лютого 2005 року могло бути лише приміщення сільського клубу, яке для проведення зборів не надавалось); відсутній реєстр учасників зборів колишніх членів господарства; КСП «Озернянський» ніколи не існувало; підпис голови зборів засвідчено печаткою КСП «Озернянський»; ОСОБА_14 не був присутній на зборах, не обирався секретарем цих зборів і не підписував протокол загальних зборів. Він (позивач), як член колгоспу, був відсутній на зборах, оскільки про їх проведення йому, як і іншим співвласникам, не було відомо.
Рішенням Озернянської сільської ради «Про передачу земель колективної власності, які перебували у користуванні КСП «Озернянський» до земель запасу» від 26 квітня 2005 року № 388 (далі – рішення № 388) погоджено передачу земель колективної власності, які перебували у користуванні КСП «Озернянський», до земель запасу загальною площею 279.95 га, в тому числі під господарськими будівлями і дворами 75.00 га. Рішення підписано сільським головою ОСОБА_12 . Крім того, ОСОБА_12 одночасно підписав і протокол зборів трудового колективу колишніх членів господарства КСП «Озернянський», як член трудового колективу, і рішення Озернянської сільської ради, як сільський голова.
При цьому в рішеннях загальних зборів КСП «Озернянський» та Озернянської сільської ради є істотні відмінності щодо загальної площі земель колективної власності та площі земельної ділянки під господарськими будівлями і дворами, а саме: 276.45 га та 279.95 га і 71.50 га та 75.00 га.
Посилаючись на те, що рішення №388 прийнято на підставі підробленого протоколу зборів трудового колективу колишніх членів КСП «Озернянський» від 24 лютого 2005 року без рішення співвласників земель колективної власності та з відмінностями в площі земель колективної власності щодо земель запасу, а також з перевищенням наданих їм повноважень та з порушенням вимог законів, позивач просив:
- визнати нечинним та скасувати рішення зборів трудового колективу колишніх членів КСП «Озернянський» від 24 лютого 2005 року про надання згоди на передачу земель колективної власності колишнього КСП «Озернянський» загальною площею 276.45 га до земель запасу;
- визнати нечинним та скасувати рішення Озернянської сільської ради від 26 квітня 2005 року № 388 «Про передачу земель колективної власності, які перебували в користуванні КСП «Озернянський» до земель запасу.
Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року позов ОСОБА_11 задоволено.
Визнано нечинним та скасовано рішення, оформлене протоколом зборів трудового колективу колишніх членів господарства КСП «Озернянський» від 24 лютого 2005 року про надання згоди на передачу земель колективної власності колишнього КСП «Озернянський», які перебували у користуванні даного господарства до земель запасу, загальною площею 276.45 га.
Визнано нечинним та скасовано рішення Озернянської сільської ради «Про передачу земель колективної власності, які перебували в користуванні КСП «Озернянський» до земель запасу» від 26 квітня 2005 року № 388.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 задоволено.
Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_11 .
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_11 задоволено частково.
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З апеляційною скаргою на Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року звернувся ОСОБА_1 , вказавши на те, що зазначене рішення суду порушує його права, оскільки частина спірної землі передана йому у власність.
Апелянт зазначив, що суд, не перевіривши у встановленому порядку всіх обставин справи, безпідставно погодився з доводами позивача, а саме, що в протоколі п`ятнадцятої сесії четвертого скликання Озернянської сільської ради Зборівського району від 26 квітня 2005 року в порядку денному під №6 зазначено, що розглядались заяви і скарги громадян та приймалися рішення під № 381 - 393, в тому числі і рішення №388. Суд не врахував, що з ліквідацією колгоспу «Озернянський» у грудні 2007 року припинилось право колективної власності на землю і чинність державного акту на право колективної власності на землю. Законом «Про колективне сільськогосподарське підприємство» врегульовано порядок діяльності ліквідаційної комісії, яка оцінює наявне майно підприємства, розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс і подає його на затвердження загальним зборам членів підприємства. Суд не застосував наслідків спливу строків позовної давності. Вважає, що вимога про визнання нечинним та скасування рішення Озернянської сільської ради повинна вирішуватись в порядку адміністративного судочинства враховуючи суб`єктивний склад сторін. Порушення норм процесуального права полягає у тому, що суд не розглянув його заяви про залучення до участі в справі в якості третьої особи, чим грубо порушив вимоги статтей 52-53 ЦПК України щодо залучення у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
У зв`язку з викладеним просить рішення Зборівського районного суду від 19 червня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а в частині вимог до Озернянської сільської ради провадження у справі закрити.
У червні 2019 року з апеляційною скаргою аналогічного змісту звернувся ОСОБА_3 , в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У липні цього ж року надійшли апеляційні скарги від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з проханням скасувати оскаржуване ними рішення.
Апелянти зазначили, що судом здобуто письмові докази про проведення загальних зборів та прийняття Озернянською сільською радою рішення №388 від 26 квітня 2005 року, на підставі яких сільський голова звертався до голови Зборівської РДА про передачу земель колективної власності колишнього КСП «Озернянський» до земель запасу. У зв`язку з ліквідацією колгоспу «Озернянський» Державний акт на право колективної власності на землю колгоспу є нечинним. Землі запасу сільської ради були проінвентаризовані і їх частина надана учасникам АТО, в тому числі і їм. Судом не взято до уваги заперечення представника Головного управління Держгеокадастру про застосування наслідків спливу позовної давності, яка посилалась на те, що всі важливі питання, пов`язані з ліквідацією та розподілом майна колгоспу, вирішувались загальними зборами колгоспу і позивач, як член колгоспу та житель села Озерна, не міг не знати про ці важливі події. Вказали, що Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено особливості використання і розпорядження землями, що залишились у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, яке не припинено як юридична особа, однак колгосп «Озернянський» ліквідований.
У відзиві на апеляційні скарги представник ОСОБА_11 – адвокат Федірко В.С. вказав, що КСП «Озернянський» не існувало, землі неіснуючому КСП «Озернянський» у колективну власність не передавались і рішення про відмову від земель колективної власності прийнято від імені власників неуповноваженими особами. Протокол зборів підписаний секретарем зборів ОСОБА_13 , який суду першої інстанції пояснив, що не був присутній на зборах, та головою зборів ОСОБА_12 , який на той час був сільським головою, а не членом трудового колективу. Проставлення печатки колгоспу «Озернянський» на протоколі є незаконним, оскільки тільки підпис керівника колгоспу може бути засвідчено печаткою колгоспу. Співвласники земель колективної власності не відмовлялись від права на землі колективної власності після розпаювання земель, у відповідності до положень статтей 140, 142 ЗК України не звертались із заявами до сільської ради про відмову від земель колективної власності. У разі відмови власника землі від земельної ділянки на користь територіальної громади укладається угода про передачу права власності на земельну ділянку, яка підлягає нотаріальному посвідченню. Вважає, що рішення Озернянської сільської ради №388 від 26 квітня 2005 року прийнято сесією з перевищенням наданих їй повноважень та з порушенням законів, на підставі підробленого протоколу зборів трудового колективу колишнього КСП «Озернянський», без заяв і рішень співвласників земель колективної власності про відмову від власності та з відмінностями у площах земель, що передаються до земель запасу. Оскарженими рішеннями відповідачів порушено право власності ОСОБА_11 , як співвласника земель колективної власності. Звертає увагу на те, що земельну ділянку передано апелянтам з порушенням закону, оскільки Озернянська сільська рада неодноразово відмовляла ГУ Держгеокадастру у наданні дозволу про надання у власність земельних ділянок учасникам АТО за рахунок земель громадського пасовища, які не рахувались ріллею.
У відзиві на апеляційну скаргу Озернянська сільська рада заперечила доводи апеляційних скарг. Зазначила, що оскаржуване рішення сесією не приймалось, що вбачається з порядку денного. КСП «Озернянський» на території сільської ради ніколи не було і будь-яких рішень щодо його земель сільська рада приймати не могла. Земельні ділянки були надані апелянтам на землях, які були колективною власністю і не підлягали паюванню без погодження Озернянською сільською радою.
У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі ГУ Держгеокадастру) зазначило, що позивач не є співвласником земель загального користування колгоспу «Озернянський», оскільки його частка виділена йому в натурі, він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Озернянської сільської ради. Колгосп «Озернянський» ліквідований, при проведенні ліквідації проводилась інвентаризація майна колгоспу, в тому числі визначались кількість та склад земель, що на той час перебували у колективній власності господарства. Враховуючи те, що всі питання, пов`язані з ліквідацією та розподілом майна колгоспу вирішувались загальними зборами, то позивач не міг не знати про відсутність спірних земель колективної власності.
В судовому засіданні представника апелянта ОСОБА_1 — адвокат Жеребецька І.О. свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви викладені у ній.
Апелянт ОСОБА_3 та його представник — адвокат Істеревич А.З. свою апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви викладені у ній.
Позивач ОСОБА_11 та його представник — адвокат Федірко В.С. проти апеляційних скарг заперечили та просили рішення суду залишити без змін.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.
Відповідно до вимог ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягає до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено наступні обставини.
Рішенням Озернянської сільської ради від 14 жовтня 1995 року колгоспу «Озернянський» передано у колективну власність земельну ділянку площею 3998.70 га землі в межах згідно з планом.
На підставі зазначеного рішення 26 грудня 1996 року видано державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №30, який зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за № 28.
24 лютого 2005 року зборами трудового колективу колишніх членів господарства КСП «Озернянський» прийнято рішення, яким надано згоду на передачу земель колективної власності колишнього КСП «Озернянський» до земель запасу загальною площею 276.45 га, в тому числі: 
- сільськогосподарських угідь – 93.95 га (з них: перелоги – 44.95 га; сіножаті – 20.00 га; пасовища – 27.00 га); 
- під господарськими шляхами і прогонами – 56.00 га; 
- під господарськими будівлями і дворами – 71.50 га; 
- ліси і лісовкриті площі – 25.00 га; 
- води – 19.00 га;
- відкриті землі без рослинного покриву – 2.00 га; 
- забудовані землі – 7.00 га; 
- відкриті та заболочені землі – 2.00 га.
Надано згоду на передачу земель державної власності, які перебували у постійному користуванні даного господарства, до земель запасу загальною площею 118.00 га.
Вирішено звернутися до Озернянської сільської ради з клопотанням погодити дане рішення та з клопотанням до Зборівської РДА про надання дозволу на розробку проектно-технічної документації із землеустрою.
На підставі зазначеного рішення 26 квітня 2005 року Озернянська сільська рада прийняла рішення № 388 про передачу земель колективної власності, які перебували у користуванні колишнього КСП «Озернянський» до земель запасу загальною площею 279.95 га, в тому числі 75.00 га - під господарськими будівлями і дворами.
Відповідно до записів в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КСП «Озернянський» не знайдено, а колгосп «Озернянський» зареєстровано 02 вересня 1998 року і припинено діяльність 26 грудня 2007 року.
Апеляційним судом установлено, що предметом позову у даній справі є правовідносини щодо передачі земель колективної власності загальною площею 276.45 га., які перебували у користуванні КСП «Озернянський», до земель запасу. 
З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2018 року апелянт ОСОБА_1 звернувся до Зборівського районного суду суду із заявою про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, посилаючись на те, що прийняте судове рішення по даній справі може вплинути на його права та законні інтереси (т.1 а.с.63).
Однак, протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні такої заяви (т.1 а.с.64-65).
Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що позивач по даній справі ОСОБА_11 у серпні 2017 року звертався до Зборівського районного суду з іншим позовом (справа №599/1189/17) до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_1 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської районної державної адміністрації Захарків І.Ю., Зборівської РДА про визнання недійсними наказів і реєстрації права власності на земельну ділянку.
Позовна заява у справі №599/1189/17 була мотивована тим, що спірна земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 , є землями колективної власності колгоспу «Озернянський». Прийнявши рішення про передачу земель колективної власності ОСОБА_1 в приватну власність, в.о начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області перевищив свої повноваження.
Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2019 року (справа №599/1189/17) в задоволенні позову ОСОБА_11 відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року (справа №599/1189/17) апеляційні скарги представника ОСОБА_11 — адвоката Федірка В.С. та Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області залишено без задоволення. Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2019 року залишено без змін.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів зазначає, що Зборівський районний суд, ухваливши оскаржуване рішення від 19 червня 2018 року (яке є предметом апеляційного розгляду в даній справі), вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не були учасниками даної справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що із переданих до земель запасу земель, які перебували у користуванні колишнього колгоспу «Озернянський», апелянтам надано у приватну власність земельні ділянки для ведення особисто селянського господарства.
На підтвердження вказаних обставин апелянти надали суду копії Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.259, 343-344, 358-359).
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).
Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України).
Згідно з частиною першою, другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини справи, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року безпосередньо стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , оскільки останні набули право приватної власності на земельні ділянки, які виділені з єдиного масиву переданого до земель запасу площею 276.45 га., який перебував у користуванні колишнього колгоспу «Озернянський».
Таким чином, незалучення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 до участі у справі в якості відповідачів, є порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).
Питання про склад осіб, які беруть участь у справі, судом першої інстанції вирішено не було, а суд апеляційної інстанції позбавлений такої процесуальної можливості, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду і ухвалення нового, яким у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - задовольнити.
Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року — скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_10 до Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, голови зборів трудового колективу колишніх членів господарства Колективне сільськогосподарське підприємство «Озернянський» РЕДЧУКА а Андрія Івановича, треті особи Зборівська районна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання рішень недійсними — відмовити.
Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 07 червня 2021 року.

Головуючий 
Судді