У х в а л а
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 189/1152/17-ц
 
провадження № 61-5607 ск 21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 
є правонаступниками ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області 
від 27 квітня 2020 року позов  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 
є правонаступниками ОСОБА_3 , задоволено частково. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 
2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є правонаступниками ОСОБА_3 , відмовлено. 
01 квітня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
 ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (надійшла 05 квітня 2021 року), в якій заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали, попереджено про наслідки її невиконання.
На адресу Верховного Суду  ОСОБА_1 направив уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду 
від 01 квітня 2021 року, не виконані у повному обсязі, оскільки не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 18 травня 2021 року, ухвала суду касаційної інстанції виконана не в повному обсязі, а саме: не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 
є правонаступниками ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько