ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/983/21 Справа № 202/1600/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розлученого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
ОСОБА_1  визнано винуватим в тому, що він о 20 годині 40 хвилин 01 березня 2021 року у м. Дніпро, по вул. Г. Корольової 12б, керував автомобілем ЗАЗ д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер у присутності двох свідків. Результат огляду склав 1,70 проміле. В результаті він порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. 
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево. Зазначає, що в суді першої інстанції не було допитано свідків, які б могли пояснити, що він не керував транспортним засобом, остільки у нього було пошкоджене переднє колесо з правої сторони, тому він не міг рухатись.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 , який просив постанову скасувати, та провадження по справі закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №028637 від 01.03.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 20 годині 40 хвилин 01 березня 2021 року у м. Дніпро, по вул. Г. Корольової 12б, керував автомобілем ЗАЗ д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер у присутності двох свідків. Результат огляду склав 1,70 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія був проведений ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою “Drager Alkotest 0253”. Результат склав, - 1,70 проміле;
- роздруківкою чека вищезазначеного Драгеру з результатом 1,70 проміле;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно яких кожен із них пояснив, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгеру, результат якого виявився позитивний та склав,- 1,70 проміле. У ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений.
- поясненнями свідка ОСОБА_4 під час судового розгляду в суді першої інстанції, який зазначив, що безпосередньо бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено в ході огляду за допомогою приладу Драгер. 
- рапортом поліцейського інспектора, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) та останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на місці за допомогою Дрегеру. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгеру, результат якого виявився позитивний та склав,- 1,70 проміле;
- оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, як особи, які викликали працівників поліції вказали останнім на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та у подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат якого склав 1,70 проміле. 
На переконання апеляційного суду, вищезазначені докази підтверджують правильність висновку щодо результатів медичного огляду.
Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано визнав вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають вимогам ст. 252 КУпАП та доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини  ОСОБА_1 , у скоєному спростовані вищезазначеними доказами та є безпідставними.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Позицію ОСОБА_1 про невинуватість, те, що він не керував автомобілем, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, в ході апеляційного перегляду,- не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від26 травня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 , - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.