Справа № 308/9366/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/976/20, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 10. 2020.
Цією постановою:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий у ПП « ОСОБА_3 », уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ,визнаний винним в порушенні митних правил за  ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що становить 117 360 (сто сімнадцять тисяч триста шістдесят) грн. з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: роликів для меблів іноземного виробництва в кількості 2000 штук.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Із протоколу про порушення митних правил № 1172/30500/20 від 08. 08. 2020 та постанови судді від 15. 10. 2020 вбачається, що  07. 08. 2020 о 21 год. 18 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав вантажний автомобіль марки «IVECO», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що повертався з Чехії де перебував у службових справах.
Формою проходження митного контролю, ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію в якій він вказав свої паспортні дані та відомості про транспортний засіб.
При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
У ході митного контролю зазначеного транспортного засобу було виявлено незаявлені в товарно-супровідних документах та митній декларації товари іноземного виробництва, а саме: ролики для меблів іноземного виробництва в кількості 2000 штук.
Вищезазначений товар був поміщений у вісім поліетиленових мішках, що знаходилися у вантажному відсіку транспортного засобу разом із заявленим у товарно-супровідних документах товаром. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття вантажного відсіку транспортного засобу.
-2-
Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 виявлений товар він знайшов на заводі де завантажувався транспортний засіб біля баку та особисто завантажив його у вантажний відсік транспортного засобу.
Вартість виявленого товару згідно мережі Інтернет перевищує 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта. Вага товару становить 160 кг.
Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
На постанову судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну постанови судді від 15. 10. 2020 в частині розміру накладеного на нього стягнення у виді штрафу. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без з`ясування всіх фактичних обставин справи,  що потягнуло прийняття незаконного рішення, судовий розгляд справи проведено однобічно, упереджено та не об`єктивно. Стверджує, що вартість товару, яка зазначена у протоколі про порушення митних правил, є завищеною, що прямо впливає на правову кваліфікацію вчиненого ним адміністративного правопорушення та розмір накладеного на нього стягнення у виді штрафу. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки такий, на його думку, пропущено з поважних причин, так як він хворів, а тому не міг вчасно оскаржити постанову судді від 15. 10. 2020. 
Будучи неодноразово належним  чином повідомленим про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1   на розгляд справи  щодо нього не з`явився, останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Зубенка І.І., який заперечив подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Як вбачається з доданої до апеляційної скарги медичної карти амбулаторного хворого № 21517, ОСОБА_1 з 26. 10. 2020 по 30. 10. 2020 перебував на амбулаторному лікуванні через наявність у нього гострої респіраторної вірусної інфекції, тому, зважаючи на необхідність забезпечення права на апеляційне оскарження, що передбачене п. 8 ст. 129 Конституції України, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про порушення митних правил підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

-3-

Відповідно до  ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зазначені вимоги закону були дотримані.
Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.
У відповідності до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
З матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.
Як вбачається, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1172/30500/20 від 08. 08. 2020, митною декларацією від 07. 08. 2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08. 08. 2020, доповідною запискою старшого державного інспектора ВОР №1 УЗПМП С. Михайлова від 08. 08. 2020, актом зважування від 07. 08. 2020 з фототаблицями, висновком №1420003800-0258 від 26. 08. 2020.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністаривного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування за встановленою формою в митній декларації точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, що апелянтом не оспорюється, а тому апеляційним судом постанова судді від 15. 10. 2020 в цій частині не перевіряється. 
Апеляційний суд вважає безпідставними і доводи апеляційної скарги про те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові щодо неналежного визначення розміру вартості вилучених товарів, не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи висновком експерта №1420003800-0258 від 26. 08. 2020. 
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд враховує висновок експерта №1420003800-0258 від 26. 08. 2020, згідно якого вартість предметів порушення митних правил становить 117 360,00 грн. 

-4-

Апеляційним судом не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність експертної оцінки дійсній вартості товару, оскільки у апеляційного суду нема підстав ставити під сумнів вказаний висновок експерта, з таких підстав.
Статтею 515 МК України  встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.
Згідно норм ст. 516 МК України визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Як вбачається, висновок експерта у даній справі за №1420003800-0258 від 26. 08. 2020 отриманий із дотриманням процедури, передбаченої ст. ст. 49, 57 МК України.
Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ст. 472 МК України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону. 
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 не надав належних та достовірних доказів щодо інших показників вартості чи ваги вилученого у нього товару,
Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 357 МК України  у разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.
Відповідні клопотання  особою, щодо якої складено  протокол  про адміністративне правопорушення   ОСОБА_1 , незважаючи на його присутність під час розгляду справи,до суду не заявлялись.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних допустимих та належних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги, надано не було.

-5-

Керуючись  ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-    
                                        
                                                     П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 10. 2020.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 10. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: