ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

                                        Головуючий суддя у першій інстанції: Кафарський В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/2825/20 пров. № А/857/3361/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Матковської З.М., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря судового засідання:          Омеляновської Л.В.,
представника апелянта:                              Горбонос І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року у справі № 300/2825/20 за адміністративним позовом громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії, – 
                                                            ВСТАНОВИВ :
16.10.2020р. позивач Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1  звернувся з позовом до Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській щодо відмови оформити (обміняти) посвідку на тимчасове проживання на підставі шлюбу із ОСОБА_2 
- скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 06.07.2020р.;
- зобов`язати управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області оформити (обміняти) посвідку на тимчасове проживання на підставі шлюбу із ОСОБА_2 ..
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови оформити (обміняти) посвідку на тимчасове проживання громадянину Республіки Гана ОСОБА_1 .
Крім того, суд зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області  повторно розглянути заяву громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 з питань  оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні у порядку обміну у зв`язку із укладенням шлюбу з громадянкою України під час перебування на території України на законних підставах із врахуванням висновків суду, зокрема щодо підстав визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови оформити (обміняти) посвідку на тимчасове проживання громадянину Республіки Гана ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.01.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Представник апелянта Горбонос І.К. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхав до України у 2013 році для проходження навчання у Донецькому національному медичному університеті.
27.12.2013р. позивач отримав від ГУ ДМС в Донецькій області  посвідку на тимчасове проживання в Україні серія НОМЕР_2 , строком дії до 31.10.2014р.
22.10.2014р. Івано-Франківський національний медичний університет листом №20.5956 клопотав про продовження тимчасової посвідки до 01.08.2020р. на тимчасове проживання у зв`язку із переводом Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 до Івано-Франківського національного медичного університету у зв`язку з цим строк дії посвідки на тимчасове проживання в Україні серія НОМЕР_2 ГУ ДМС в Донецькій області продовжено до 01.08.2020р.
25.06.2020р. позивач зареєстровав укладення шлюбу з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
ГУ ДМС в Донецькій області отримав від УДМС України в Івано-Франківській області клопотання Івано-Франківського національного медичного університету про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 ,  яка видана на ім`я Громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із відрахуванням із складу студентів Івано-Франківського національного медичного університету. (а.с. 73).
З копії витягу з наказу Івано-Франківського національного медичного університету від 22.06.2020р. за №150-с, видно, що позивач відрахований з числа студентів вказаного закладу у зв`язку із завершенням терміну навчання (випуск). (а.с. 74).
Рішенням ГУ ДМС в Донецькій області від 06.07.2020р. №5348/2013 скасована посвідка на тимчасове проживання в Україні серія НОМЕР_2 від 27.12.2013р. яка надавалась позивачу.
З матеріалів справи видно, що позивач не знав та не був повідомлений у встановленому законом порядку, про прийняте вищевказане рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, що не спростував апелянт.
13.07.2020р. ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Івано-Франківській області з питань оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні у порядку обміну у зв`язку із укладенням шлюбу з громадянкою України під час перебування на території України.
При перевірці пред`явлених документів УДМС України в Івано-Франківській області встановив, що позивач не подав усіх документів, передбачених законодавством для обміну посвідки на тимчасове проживання на підставі укладення шлюбу з громадянкою України під час перебування в Україні та відсутні підстави для оформлення посвідки в порядку обміну.
Зокрема, міграційний орган звернув увагу, що в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.06.2020р., зазначено прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_4 », дружини - « ОСОБА_4 ». При цьому, дружиною позивача подано недійсний паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , який виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_5 , який підлягав обміну, оскільки при одруженні жінка змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Крім того, подана для обміну посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , яка видана ГУ ДМС України в Донецькій області 27.12.2013р. у зв`язку з навчанням, строком дії до 01.08.2020р. скасована 06.07.2020р. рішенням ГУДМС України в Донецькій області №5348/2013.
21.07.2020р. позивач подав скаргу до Державної міграційної служби України із проханням організувати проведення службової перевірки за фактами, викладеними в скарзі, притягнути відповідальних посадових осіб, винних у порушенні порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання до дисциплінарної відповідальності, поновити порушені права та зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області прийняти, розглянути документи для оформлення посвідки на тимчасове проживання та документувати позивача посвідкою на тимчасове проживання на підставі шлюбу з громадянкою України, який було укладено під час перебування на законних підставах на території України відповідно до ч. 3-13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», без застосування заходів адміністративного впливу за порушення законодавства у сфері міграції в частині недотримання строку перебування на території України та оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, з огляду на те, що такі порушення настали в період та внаслідок установлення карантину.
За результатами розгляду скарги Державна міграційна служба України надала скаржнику письмову відповідь від 21.08.2020р. за №Г-6467-20/8.1/2269-20 (а.с. 30-31).
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Так, ч.3 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, зазначені у ч. 4- 15 та 18ст.4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.
Згідно ч.18 ст.5 цього Закону, технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.
25.04.2018р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №322 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» (далі – Порядок №322).
Із змісту п.21 Порядку №322 видно, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у п. 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
В п. 32 Порядку № 322 визначено, що для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:
1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу НОМЕР_5 , якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, крім випадків, установлених абзацом сьомим цього пункту;
2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);
3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
4) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки;
5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
п.п.11 п.33 Порядку №322  передбачено, що крім документів, зазначених у п.32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», подаються: для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або які під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у ч.ч. 3-13 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», уклали шлюб з громадянами України:
- документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати;
- паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України. Оригінал документа повертається громадянину України, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.
В п.61 Порядку №322 передбачено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:
1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;
2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;
3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;
4) встановлено належність особи до громадянства України;
5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;
6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;
7) отримано від Національної поліцій СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, то проживають в Україні:
8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;
9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;
10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;
11) в інших випадках, передбачених законом.
Так, п.п.3 п.7 Порядку №322, передбачено, що обмін посвідки здійснюється у разі закінчення строку дії посвідки.
У разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки (п.19 Порядку №322).
Як видно із матеріалів справи 13.07.2020р. з метою продовження законного перебування на території України та для продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання на території України НОМЕР_2 , із строком дії до 01.08.2020р. у зв`язку з укладенням шлюбу з громадянкою України позивач звернувся до міграційного органу. Тобто, в строк передбачений п.19 Порядку № 322.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що позивач перебуває на території України незаконно, оскільки інформацію про скасування попередньої посвідки на проживання він отримав 14.07.2020р. після звернення до Головного управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про її продовження.  Тому, громадянин Республіки Гана ОСОБА_1 не порушив 7-ми денний строк для виїзду за межі України і станом на день звернення про продовження обміну посвідки на проживання, перебував на території України на законних підставах у зв`язку з цим в міграційного органу відсутні підстави вважати про порушення позивачем правил перебування на території України та з цим підстав зазначати про неможливість оформлення нової.
Доводи апелянта про недійсність паспорта дружини позивача, є необґрунтованими, оскільки в п.108 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 25.03.2015р. №302 передбачений спеціальний порядок для визнання паспорту недійсним. Тобто, паспорт визнається недійсним після подання у встановлений строк документів для обміну або після спливу строку ( місячний строк) у випадку неподання особою документів для обміну паспорту.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки УДМС України в Івано-Франківській області як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України. Відповідач протиправно відмовив позивачу оформити (обміняти) посвідку на тимчасове проживання, оскільки позивач з дотримання вимог чинного законодавства України для оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі укладеного шлюбу з громадянкою України під час його перебування на законних підставах та території України звернувся в міграційний орган.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання УДМС України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву громадянина Республіки Гана ОСОБА_1 з питань оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні у порядку обміну у зв`язку із укладенням шлюбу з громадянкою України під час перебування на території України на законних підставах із врахуванням висновків суду. В іншій частині рішення не оскаржується.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 35, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
                                        
                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року у справі № 300/2825/20  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 14.06.2021р.