УХВАЛА

24 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/4371/19
адміністративне провадження № К/9901/18470/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року
у справі №280/4371/19
за позовом Фермерського господарства виробничого комплексу "Агроленд"
до Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №280/4371/19, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 червня 2019 року: форми "Р" №0008411402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 2776307,50 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 2221046,00 грн та за штрафними санкціями 555261,50 грн; форми "Р" №0008421402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 2498677,50 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 1998942,00 грн та за штрафними санкціями 499735,50 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у Запорізькій області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував пункти 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №826/23062/15, №826/13595/15, №808/2160/18.
Разом з тим із оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами при вирішенні спору пункт 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України не застосовувались. 
Крім того, стаття 135 Податкового кодексу України (як в редакцій, чинній на час прийняття податкових повідомлень-рішень, так і на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) не містить підпункт 135.5.4 пункту 135.5.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, у справі №826/23062/15 предметом спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток, у тому числі за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями; збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість, у тому числі за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями.
При цьому пункти 44.2, 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, про застосування яких зазначає скаржник, у справі №826/23062/15 не застосовувались.
Предметом спору у справі №826/13595/15 є скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства та застосовано штрафні санкції; збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції.
При цьому пункти 44.2, 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, про застосування яких зазначає скаржник, у справі №826/13595/15 не застосовувались.
Предметом спору у справі №808/2160/18 є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств та зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість. 
При цьому пункт 44.6 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункт 198.1 Податкового кодексу України, про застосування яких зазначає скаржник, у справі №808/2160/18 не застосовувались.
Отже, подібність правовідносин щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме наявність однакових правових ознак між справами, заявником касаційної скарги не наведена.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №280/4371/19 за позовом Фермерського господарства виробничого комплексу "Агроленд" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                        Р.Ф. Ханова