ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 квітня 2021 року           справа №200/7869/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А. 
                                   Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя – Мозгова Н.А.) від 16 жовтня 2020 року у справі №200/7869/20-а (дата складання повного тексту рішення 16 жовтня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.02.2020 року №76 та від 20.03.2020 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років, зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років із 01.08.2018 року на підставі довідки прокуратури Донецької області від 22.01.2020 року №18-85-51 без будь-яких обмежень, зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити різницю у пенсії за 12 місяців, які передували зверненню за перерахунком пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення №76 від 12.02.2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років; визнано протиправним та скасовано рішення №99 від 20.03.2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язано повторно розглянути заяву №1359 від 31.01.2020 року про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти частини позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволених вимог, та прийняти нове рішення ким зобов`язати здійснити перерахунок розміру раніше призначеної пенсії за вислугу років із 13.12.2019 року на підставі довідки прокуратури Донецької області від 22.01.2020 року №18-85-57, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в пенсії за 12 місяців, що передували зверненню за перерахунком пенсії.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивачка вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент звернення із заявою про перерахунок розміру призначеної раніше пенсії ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» діяла в первинній редакції закону від 14.10.2014 року №1697 та надавала право на проведення перерахунку пенсії, як працюючому пенсіонеру, у зв”язку із збільшенням розміру складової заробітної плати з дати прийняття рішення Конституційним Судом України від 13.12.2019 року №7-р (ІІ) 2019, тобто з 13.12.2019 року. На думку позивачки, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви від 31.01.2020 року №1359, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Донецької області №18-85-51 від 22.01.2020 року та у відповідності до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» із урахування рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р (ІІ) 2019. Позивачка вважає, що суд першої інстанції скасувавши рішення пенсійного органу, суд замість задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугою років зобов”язав відповідача повторно розглянути заяву від 31.01.2020 року №1359, порушив її право на ефективний спосіб юридичного захисту. Позивачка зазначила, що у відзиві на позов відповідач категорично заперечував проти її права на перерахунок, висловлював незгоду із протиправністю власних рішень про відмову у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії з чого можна зробити висновок про те, що у разі повторного розгляду заяви від 31.01.2020 року відповідачем буде прийнято рішення, аналогічне раніше прийнятому рішенню та скасоване судом, що змусить з метою поновлення порушеного права у подальшому повторно звертатись до суду із позовом.
Позивачка на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутністю.
На адресу суду апеляційної інстанції відповідачем надіслано заяву, в якій останній проти доводів апеляційної скарги позивачки заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка перебуває на обліку у Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії відповідно до Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014р.             №1697-VII.
31.01.2020 року позивачка звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №1359 про перерахунок пенсії.
До заяви про призначення пенсії позивачкою, зокрема, були надані наступні документи:
-Довідка Прокуратури Донецької області від 20.12.2019 року №11/1804 про те, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Донецької області з липня 1998 року прокурором відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області з 05.08.2015 року (а.с.41).
- Наказ Прокуратури Донецької області №545-к від 03.07.2018 року, у якому прокурору відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області раднику юстиції ОСОБА_1 , яка має стаж роботи 20 років 00 місяців 01 день, виплачувати щомісячну надбавку до заробітної плати за вислугою років у розмірі 30% з 08.07.2018 року (а.с.42).
-Довідка Прокуратури Донецької області про складові заробітної плати від 22.01.2020 року           №18-85-57 про те, що станом на 01.01.2020 року посадовий оклад ОСОБА_1 складає 5730,00 грн., надбавка за вислугою років 30% складає 1719,00 грн. Заробітна плата, враховуючі всі складові за період з серпня 2018 року по грудень 2019 року складає 733756,07 грн. (а.с.43).
Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №76 від 12.02.2020 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та Рішення Другого сенату Конституційного суду України №7-р (ІІ)2019 від 13.12.2019 року до моменту надходження до органів Пенсійного фонду роз`яснення Міністерства соціальної політики з приводу порядку проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури згідно Закону №1697 (а.с.20).
Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №99 від 20.03.2020 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії за вислугою років.
В рішенні про відмову в перерахунку пенсії відповідачем зазначено, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697 зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.
Рішення Другого сенату Конституційного суду України, пункт 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», викладено у наступній редакції: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами 2,3,4 цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Після 13.12.2019 року відповідний нормативно правовий акт про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури прийнято не було.
Зазначено, що позивачка набуде право на перерахунок пенсії у разі прийняття відповідного нормативно правового акту про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури або після зміни 13.12.2019 року показників, що впливають на збільшення заробітної плати (а.с.21).
Наведені обставини сторонами не оспорюються. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (в редакції на момент призначення пенсії позивачу), (а саме частинами 1,2,11,13) визначено наступне.
Прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.
Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Відповідно до частини 20 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII в редакції Закону № 76- VIIІ від 28.12.2014 р. (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Однак, Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Дані обставини стали підставою, які унеможливили проведення відповідного перерахунку пенсії працівникам прокуратури.
Так, постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У даній постанові Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття якихЗаконом від 14.10.2014 року № 1697-VIIпокладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.
Суд зазначає, що неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує ст. 22 Конституції України.
Відповідно до ч. 5ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 (надалі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Конституційний Суд зазначив, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.
Конституційний Суд України констатує, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 9 жовтня 2008 року № 22-рп/2008, від 23 червня 2009 року                              № 15-рп/2009" (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 травня 2010 року № 14-рп/2010).
Таким чином, за результатами розгляду конституційної скарги Конституційний Суд вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційний Суд встановив порядок виконання цього рішення, а саме:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року  №1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
При цьому, судом враховано, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, ч. 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII з 13.12.2019р. не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Натомість з 13.12.2019р. підлягає застосуванню Закон у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Підставою для проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.
Судом встановлено, що наказом Прокуратури Донецької області від 03.07.2018 року №545-к з 08.08.2018 року позивачці збільшено надбавку до заробітної плати за вислугою років у розмірі 30%, тобто відбулось збільшення складової заробітної плати в порядку, передбаченому Законом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач повинен був провести позивачці перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивачки від 31.01.2020 року №1359, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Донецької області №18-85-57 від 22.01.2020р. та у відповідності до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VIIз урахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 року.
Судом першої інстанції було визнано протиправними та скасовані рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.02.2020 року №76 та від 20.03.2020 року №99 про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки №1359 від 31.01.2020 року про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду.
Відповідачем апеляційна скарга не подавалась, а тому суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Колегія суддів вважає, що  ефективним способом відновлення порушених прав позивачки у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок позивачці пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-85-57 від 22.01.2020 р., з виплатою різниці за минулий час.
Вищезазначений висновок узгоджується  з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 14.09.2020  року у зразковій справі № 560/2120/20.
Разом з тим, позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії без будь-яких обмежень, колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки відповідний перерахунок пенсії відповідачем ще не проведений.
Доказів того, що після такого перерахунку позивачці буде обмежено розмір пенсії максимальним розміром, і відповідно, будуть порушені права позивачки, до суду не подано.
Захист непорушених прав на майбутнє, про що просив позивач в цій частині, не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, які визначені ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на наведене правові підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.
Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:   

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №200/7869/20-а - задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №200/7869/20-а - змінити.
Абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №200/7869/20-а викласти в наступній редакції: 
«Зобов`язати Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-85-57 від 22.01.2020 р., з виплатою різниці за минулий час.».
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №200/7869/20-а – залишити без змін.
Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (код ЄДРПОУ: 42171861, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Зелінського, 27-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 315 (триста п”ятнадцять) гривень 30 коп.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 29 квітня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 29 квітня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                             І.В. Сіваченко