ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 704/114/21		
Провадження № 22-ц/821/1070/21		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Єльцова В.О. 
за участю секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Павліченко Микола Сергійович
відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс»
представник відповідача: адвокат Єсик Володимир Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року (постановлену в приміщенні Тальнівського районного суду Черкаської області під головуванням судді Фролова О.Л.) про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви за заявою адвоката Павліченко Миколи Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

11 лютого 2021 року адвокат Павліченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви, в обґрунтування якої зазначено, що ОСОБА_1 має намір подати до суду позов до ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» про розірвання договору оренди землі, в зв`язку з цим до ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» було направлено адвокатський запит про надання відповідної інформації і документів, але отримано відповідь зі змісту якої вбачається, що безпідставно не надані: відомості про проведення розрахунків за 2017-2020 роки по договору оренди землі, первинні документи, що підтверджують проведення розрахунків по договору оренди землі, документи які підтверджують нарахування і сплату податків орендодавцем яку зобов`язаний здійснювати орендар. 
ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» є орендарем земельної ділянки належної ОСОБА_1 , тому відмова зі сторони ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» надати відомості свідчить про недотримання орендарем умов використання земельної ділянки. 
Заявник посилається на те, що реєстрація прав оренди здійснена приватним нотаріусом Березою Д.В. (Хорольський район Полтавська область) на підставі звернення ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», текст документів, які надані орендодавцем відрізняються від текстів внесених нотаріусом до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, існує необхідність витребування у орендаря його примірника договору оренди та всіх додатків до нього, наявні достатні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане, в подальшому неможливим чи утрудненим.
У зв`язку з вищенаведеним, адвокат Павліченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою, в якій просив забезпечити докази у спосіб витребування у ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» наступних документів: договір оренди землі №111 від 14 вересня 2011 року з додатками та всі наступні додаткові угоди до даного договору оренди землі; відомості про проведені розрахунки по орендній платі за 2018, 2019, 2020 роки з зазначенням дати проведення розрахунків та копії первинних документів, на підставі яких здійснювалися розрахунки; відомості про нарахування та сплату податку з доходу ОСОБА_1 , за 2018, 2019, 2020 роки та копії первинних документів, на підставі яких здійснювалися нарахування та сплата податків; агрохімічний паспорт щодо орендованої земельної ділянки; відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів за 2018, 2019, 2020 роки на орендованій земельній ділянці та копії звітних документів, на підставі яких сформовані відомості; проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь орендованої земельної ділянки; відомості про виконані заходи покращення родючості грунтів та екологічного стану орендованої земельної ділянки за 2018, 2019, 2020 роки та копії документів, на підставі яких сформовані відомості; відомості про насіння, що використовувалося для сівби у 2018, 2019, 2020 роках на орендованій земельній ділянці, та документи про його сертифікацію та/або походження.
Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року заяву – задоволено.
Забезпечено докази у спосіб витребування у ТОВ «ВП «Імпульс плюс»:
- договір оренди землі №111 від 14 вересня 2011 року з додатками та всі наступні додаткові угоди до даного договору оренди землі;
- відомості про проведені розрахунки по орендній платі за 2018, 2019, 2020 роки з зазначенням дати проведення розрахунків та копії первинних документів на підставі яких здійснювалися розрахунки;
- відомості про нарахування та сплату податку з доходу ОСОБА_1 , за 2018, 2019, 2020 роки та копії первинних документів на підставі яких здійснювалися нарахування та сплата податків;
- агрохімічний паспорт щодо орендованої земельної ділянки;
- відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів за 2018, 2019, 2020 роки на орендованій земельній ділянці та копії звітних документів на підставі яких сформовані відомості;
- проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь орендованої земельної ділянки;
- відомості про виконані заходи покращення родючості грунтів та екологічного стану орендованої земельної ділянки за 2018, 2019, 2020 роки та копії документів на підставі яких сформовані відомості;
- відомості про насіння, що використовувалося для сівби у 2018, 2019, 2020 роках на орендованій земельній ділянці, та документи про його сертифікацію та/або походження.
Ухвала суду першої інстанції, мотивована тим, що враховуючи доводи заявника, які викладені в заяві, а також те, що зазначені в заяві документи є необхідними для подальшого звернення  ОСОБА_1 із відповідним позовом до суду та вирішення справи по суті, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість задоволення заяви адвоката Павліченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви.
В апеляційній скарзі, поданій 29 квітня 2021 року, ТОВ «ВП «Імпульс плюс» вважаючи, що ухвала постановлена із порушенням вимог процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що заява про забезпечення доказів не містить належного обгрунтуванння, що потрібні докази можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане, в подальшому, неможливим чи утрудненим.
Крім того, на думку особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, судом першої інстанції не враховано, що зазначені у заяві вимоги для забезпечення доказів шляхом їх витребування, в даному випадку по суті є клопотанням про витребування доказів, яке повинно розглядатися за правилами ст. 84 ЦПК України. При цьому інформація, яку заявник просить витребувати, може бути з`ясована під час розгляду справи по суті, тобто запитувані заявником докази не є такими, які можуть бути забезпечені в порядку ст. 116 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 25 травня 2021 року, адвокат Павліченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 , вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просив апеляційну скаргу ТОВ «ВП «Імпульс плюс» залишити без задоволення, аухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року залишити без змін. 
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ВП «Імпульс плюс» не підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.
За приписами  статей 12, 81 ЦПК України основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених Цивільним процесуальним кодексом.
Оскільки отримання позитивного судового рішення залежить від обсягу наданих належних, достовірних та допустимих доказів, законодавець, з метою сприяння сторонам в поданні відповідного доказу, передбачив механізм доказування сторонами своїх вимог або заперечень за допомогою певних процесуальних дій.
Згідно ст.76 ЦПК України під доказами розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Частиною 4 ст. 84 ЦПК України, встановлено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Згідно з ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Заява про забезпечення доказів за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 117 ЦПК України. Зокрема п.4,5 ч.1 цієї статті встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Аналізуючи наведені положення ЦПК України,  насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти/ ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні/ для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на положення ст.ст. 116, 117ЦПК України.
В обґрунтування наявності обставин, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявником, зокрема, зазначено, що текст документів, які надані орендодавцем відрізняються від текстів внесених нотаріусом до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, існує необхідність витребування у орендаря його примірник договору оренди та всіх додатків до нього, наявні достатні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане неможливим чи утрудненим.
На підтвердження своїх вимог заявником надано копію адвокатського запиту від 18 січня 2020 року до ТОВ «ВП «Імпульс плюс» щодо надання інформації та копій документів (а.с. 6); копія відповіді ТОВ «ВП «Імпульс плюс» від 03 лютого 2021 року на вказаний адвокатські запит (а.с. 9); копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7) та копію договору оренди землі № 111 від 16 вересня 2011 року (а.с. 4-5).
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, враховуючи мету інституту витребування доказів щодо допомоги сторонам в отриманні доказів, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість задоволення заяви адвоката Павліченка М.С. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову та витребування у ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» договіру оренди землі №111 від 14 вересня 2011 року з додатками та всі наступні додаткові угоди до даного договору оренди землі; відомості про проведені розрахунки по орендній платі за 2018, 2019, 2020 роки з зазначенням дати проведення розрахунків та копії первинних документів на підставі яких здійснювалися розрахунки; відомості про нарахування та сплату податку з доходу ОСОБА_1 , за 2018, 2019, 2020 роки та копії первинних документів на підставі яких здійснювалися нарахування та сплата податків; агрохімічний паспорт щодо орендованої земельної ділянки; відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів за 2018, 2019, 2020 роки на орендованій земельній ділянці та копії звітних документів на підставі яких сформовані відомості; проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь орендованої земельної ділянки; відомості про виконані заходи покращення родючості грунтів та екологічного стану орендованої земельної ділянки за 2018, 2019, 2020 роки та копії документів на підставі яких сформовані відомості; відомості про насіння, що використовувалося для сівби у 2018, 2019, 2020 роках на орендованій земельній ділянці, та документи про його сертифікацію та/або/ походження.
Зважаючи на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення доказів вирішено з дотриманням норм процесуального права.
Аргументи апеляційної скарги, поданої ТОВ «ВП «Імпульс плюс», не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року без змін, а апеляційної скарги ТОВ «ВП «Імпульс плюс» без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» – залишити без задоволення.
Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 19 квітня 2021 року про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви за заявою адвоката Павліченко Миколи Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                                                   О.В. Карпенко

Судді                                                                          Л.І. Василенко

В.О. Єльцов

/повний текст постанови суду виготовлений 03 червня 2021 року/