УХВАЛА

15 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/5976/20
адміністративне провадження № К/9901/11149/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів: Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року 
у справі №280/5976/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової      частини НОМЕР_1 щодо невиплати заборгованості за неотримане речове майно ОСОБА_1 .
- зобов`язати Військову      частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно ОСОБА_1 відповідно до довідки № 32 від 07 березня 2020 року Військової      частини НОМЕР_1 про вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас прапорщика ОСОБА_1 , а саме у розмірі 36330,10 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправною бездіяльність Військової      частини НОМЕР_1 щодо невиплати заборгованості за не отримане речове майно ОСОБА_1 .
Зобов`язано Військову      частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно ОСОБА_1 відповідно до довідки № 32 від 07 березня 2020 року Військової      частини НОМЕР_1 про вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас прапорщика ОСОБА_1 , а саме у розмірі 36330,10 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 280/5976/20 повернуто скаржнику у звязку із неусуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 08 грудня 2020 року, а саме – несплати судового збору.
На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції Військовою частиною НОМЕР_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 30 березня 2021 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої   статті 129 Конституції України   серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною третьою   статті 328 КАС України   встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Водночас, відповідно до частини третьої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями   280,   281,   287,   288   цього   Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення про повернення апеляційної скарги відповідач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи Військової частини НОМЕР_1 , викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції з посиланням на частину першу статті 6  Конвенції про захист прав людини і основоположних прав свобод, статті КАС України та постанову Верховного Суду України №6-1250цс16.
Разом з тим, скаржником жодним чином не обгруновано та не спростовано неможливості сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги у визначений в ухвалі від 08 грудня 2020 року судом строк.
Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись частиною третьою   статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №280/5976/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                  В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                       О. В. Кашпур

                                                                                                Н. В. Шевцова