Постанова
Іменем України                                        
 
19 травня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 671/1068/20
 
провадження № 61-107св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Бєлякова Анна Володимирівна,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлякової Анни Володимирівни, на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року у складі судді Павлової А. С. та постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 10 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Спірідонової Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства 
з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» (далі - ТОВ «Волочиськ-агро») про визнання договору оренди землі припиненим у зв`язку із закінченням строку його дії.
 
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 січня 2013 року між його матір`ю - ОСОБА_3 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено договір оренди землі № 37, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала 
ТОВ «Волочиськ-агро» в оренду строком на 5 років належну їй земельну ділянку, загальною площею 2,6505 га, кадастровий номер 6820984700:07:012:0011, що знаходиться на території Ожиговецької сільської ради Валочиського району Хмельницької області. Договір зареєстровано реєстраційною службою Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області 16 березня 2015 року.
 
У порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 
ОСОБА_3 він набув у власність 1/4 частку земельної ділянки, яка перебувала в оренді у ТОВ «Волочиськ-агро». Спадкоємцем решти 
3/4 часток земельної ділянки є його сестра - ОСОБА_2 , що підтверджеється рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2016 року у справі № 671/937/16-ц.
 
Незважаючи на те, що строк дії договору оренди землі № 37 від 01 січня 
2013 року закінчився 16 березня 2020 року, ТОВ «Волочиськ-агро» продовжує користуватися земельною ділянкою всупереч його волі. Дозволу на укладення договору оренди землі на новий строк він не надавав.
 
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд визнати припиненим договір оренди землі № 37, укладений 01 січня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Волочиськ-агро», у зв`язку із закінченням строку його дії.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області 
від 23 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що строк дії договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року був установлений до 31 грудня 2028 року на підставі укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» додаткової угоди від 01 серпня 2017 року, яка позивачем у судовому порядку не оспорена. Суд зазначив, що  ОСОБА_1 , якому належить 1/4 частка земельної ділянки на праві спільної часткової власності, та який бажає самостійно її обробляти, не позбавлений права на виділення своєї частки 
у натурі, проте будь-яких дій щодо виділення своєї частки земельної ділянки ним не вживалось. При цьому, суд зазначив, що без виділення 
в натурі 1/4 частки земельної ділянки та присвоєння виділеній земельній ділянці нового кадастрового номеру позивач позбавлений можливості ініціювати питання про припинення або розірвання оспорюваного ним договору оренди землі для самостійного обробітку. 
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 
2020 року залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна правова оцінка, 
а його висновки підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Суд також зазначив, що оскільки укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» додаткова угода до договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року, згідно з якою строк дії цього договору оренди встановлений до 31 грудня 2028 року, є чинною, відсутні підстави для припинення вказаного договору оренди землі внаслідок закінчення строку його дії.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлякова А. В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлякова А. В., зазначає те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Крім того, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі № 671/1068/20 та витребувано її матеріали із Волочиського районного суду Хмельницької області. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу.
У лютому 2021 року цивільна справа № 671/1068/20 надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлякової А. В., мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені без всебічного та повного з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.
 
Суди не надали значення факту відсутності згоди ОСОБА_1 , як орендодавця та співвласника земельної ділянки, на продовження строку дії договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року, а також укладення додаткової угоди співвласника земельної ділянки - ОСОБА_2 
з відповідачем без його відома. Крім того, ОСОБА_1 у своїх письмових звернення неодноразово повідомляв відповідача про відсутність наміру продовжувати договірні орендні відносини.
 
Вважає, що суди дійшли помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості ініціювати питання про припинення договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року без виділення в натурі його 
1/4 частки земельної ділянки та присвоєння виділеній земельній ділянці нового кадастрового номеру.
 
Зазначає, що судами не враховано висновків Верховного Суду, викладених 
у постановах від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 02 вересня 2019 року у справі № 454/1189/17, від 16 вересня 2019 року у справі 
№ 908/2314/18, від 06 грудня 2019 року у справі № 454/2313/17, 
від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 та від 15 січня 2020 року 
у справі № 322/1178/17.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У лютому 2021 року ТОВ «Волочиськ-агро» подало відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти доводів касаційної скарги та просить залишити ухвалені у справі судові рішення без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
01 січня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Волочиськ-агро» укладено договір оренди землі № 37, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала в оренду ТОВ «Волочиськ-агро» земельну ділянку, загальною площею 
2,6505 га, кадастровий номер 6820984700:07:012:0011, для вирощування товарної сільськогосподарської продукції строком на 5 років. 
 
У пункті 42 вказаного договору зазначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а. с. 6-7).
 
Державна реєстрація договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року була здійснена 16 березня 2015 року, що підтверджується 
витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 
№ НВ-6803393972016 від 29 червня 2016 року (а. с. 8).
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями земельної ділянки, загальною площею 2,6505 га, кадастровий номер 6820984700:07:012:0011, що знаходиться на території Ожиговецької сільської ради Валочиського району Хмельницької області, після смерті їх матері - ОСОБА_3 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
ОСОБА_1 успадкував 1/4 частку земельної ділянки, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 
2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89599842 від 14 червня 2017 року (а. с. 12-13).
 
ОСОБА_2 успадкувала 3/4 частки земельної ділянки згідно з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2016 року у справі № 671/937/16-ц (а. с. 62-63).
 
01 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 37 від 01 січня 
2013 року, згідно з якою договір оренди землі було викладено у новій редакції, а саме цей договір укладено строком до 31 грудня 2028 року. Пунктом 42 додаткової угоди встановлено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами (а. с. 50, 51).
 
Крім того, 27 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волочиськ-агро» було укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого 
ОСОБА_1 передав в оренду ТОВ «Волочиськ-агро» 1/4 частку 
земельної ділянки, загальною площею 2,6504 га, кадастровий номер 6820984700:07:012:0011, на строк до 31 грудня 2017 року (а. с. 48-49).
 
09 вересня 2019 року та 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 надсилав 
ТОВ «Волочиськ-агро» заяви, в яких, посилаючись на закінчення строку дії договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року, повідомляв про небажання продовжувати договірні орендні відносини та просив не проводити будь-яких польових робіт, оскільки він має намір сам обробляти земельну ділянку (а. с. 52-53, 55-56).
 
Листом № 800 від 01 листопада 2019 року ТОВ «Волочиськ-агро» повідомило ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка, яку він успадкував разом із сестрою ОСОБА_2 , перебуває у спільній частковій власності, без виділення частки в натурі. Для виділення йому земельної ділянки 
в одноосібне користування, після закінчення договірних відносин 
з ТОВ «Волочиськ-агро», потрібна згода всіх власників. Однак такої згоди немає, оскільки співвласник ОСОБА_2 не має наміру обробляти земельну ділянку самостійно і уклала договір оренди з ТОВ «Волочиськ-агро» 
(а. с. 54).
 
2. Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно 
у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлякової А. В., задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
 
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
 
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що у відповідності до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
 
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір 
є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
 
Пунктами 8 та 42 додаткової угоди від 01 серпня 2017 року визначено, що договір укладено строком до 31 грудня 2028 року. Цей договір набирає чинності після його підписання сторонами. При цьому, 01 серпня 
2017 року складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду.
 
Відповідно до статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
 
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
 
Пунктом 35 договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
 
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
 
Частиною першою статті 30 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.
 
За змістом статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено. 
Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. 
Звертаючись до суду з позовом про визнання договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року припиненим, позивач посилався на те, що строк дії зазначеного договору закінчився 16 березня 2020 року, а дозволу на укладення договору оренди землі на новий строк він не надавав.
Судом установлено, що укладаючи додаткову угоду від 01 серпня 2017 року її сторони внесли відповідні зміни до договору оренди землі № 37 
від 01 січня 2013 року керуючись статтями 627, 653, 654 ЦК України та пунктом 35 договору оренди землі, визначивши строк його дії до 31 грудня 2028 року, а не положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», які визначають правові підстави поновлення договору оренди землі на новий строк.
При цьому, додаткова угода від 01 серпня 2017 року вчинена у письмовій формі відповідно до вимог статті 207 ЦК України.
 
Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що підстави для припинення договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року у зв`язку із закінченням строку його дії відсутні, оскільки укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Волочиськ-агро» додаткова угода від 01 серпня 2017 року, згідно 
з якою строк дії договору оренди землі № 37 від 01 січня 2013 року встановлено до 31 грудня 2028 року, є чинною, а вимог про визнання додаткової угоди недійсною позивачем не заявлено. При цьому, відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
 
Крім того, судами вірно зазначено, що без виділення в натурі 1/4 частки земельної ділянки та присвоєння виділеній земельній ділянці нового кадастрового номеру позивач позбавлений можливості ініціювати питання про припинення або розірвання оспорюваного ним договору оренди землі.
 
Відповідно до частин першої та третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває 
у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом 
з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
 
Згідно з частинами першою та третьою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
 
Посилання касаційної скарги на відповідні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, 
від 02 вересня 2019 року у справі № 454/1189/17, від 16 вересня 2019 року 
у справі № 908/2314/18, від 06 грудня 2019 року у справі № 454/2313/17, 
від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 та від 15 січня 2020 року 
у справі № 322/1178/17, безпідставні, оскільки у наведених заявником справах наявні інші фактичні обставини, відмінні від цієї справи.
 
Доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не є підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлякової Анни Володимирівни, залишити без задоволення.
 
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 грудня 
2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Б. І. Гулько
 
Г. В. Коломієць